TAX_\T0RI5KA UXDERSÖKNINGAR OM SKOGSTRÄDENS FORM. 297*= 



denna konstaterade lagbundenhet. Ett väl funnet dylikt uttryck gifver 

 nämligen vid tabellers uträknande just den önskade »rj^ggraden* åt 

 systemet på ett helt annat sätt än empiriska medeltal, i hvilka abnor- 

 miteter alltför lätt insmyga sig till skada för resultatet. 



Vi äro därmed inne på ett spörsmål, som under senaste femtio 

 åren mångfaldiga gånger varit föremål för skogsmatematiska författares in- 

 tresse, och talrika försök till lösning ha framlagts hufvudsakligen i t>'sk 

 men äfven i dansk och annan litteratur. Innan jag här går närmare in 

 på detta ämne, vill jag i största korthet beröra frågans hittillsvarande 

 läge, enligt de upplysningar Schiffel^ lämnar. 



Bland författare, som sysslat med stamkurvans ek\ation, nämner 



SCHIFFEL : 



Brey>l\xx, Pressler, Strzelechi, Prytz, Xossek. Kunze och Phillipp, 

 hvilka alla uppställt formler för att med kännedom om två diametrar och 

 jämförelse med kända matematiska rotationskroppar söka finna lagarna 

 för trädstammens byggnad i öfriga delar. För de flesta svenska skogs- 

 män är ju Presslers rikthöjdsmetod bekant liksom beviset för dess giltighet 

 för de tre rotationskropparna, paraboloiden, könen och neiloiden. Äfven 

 andra af de ofvannämnda författarna ha sysslat med jämförelse mellan 

 trädens stamform och dels dessa kroppar samt den drygare kubiska 

 paraboloiden, dels ock andra rotationskroppar, uppkomna genom vrid- 

 ning af en kurva af den allmänna ekvationen 



v "-' = p X 

 hvarvid olika värde på m användts, allt efter olika formdryghet hos trädet. 



I allmänhet ha nog dessa beräkningar hufvudsakhgen afsett att pä 

 grundval af de båda kända diametrarna, vanligen tagna å midten och 

 brösthöjd, beräkna trädets formtal och kubikinnehåll, men många fall 

 finnas, där man på detta sätt beräknat äfven trädens form i alla delar 

 lika med dessa rotationskroppar. Så har t. ex. Xorlixg genom använ- 

 dande af diametrarna vid 6 m. och brösthöjd föreslagit att beräkna ett 

 träds form och formtal efter jämförelse med könen och paraboloiden och 

 mellan dem interpolerade rotionskroppar allt eftersom förhållandet mellan 

 de båda tagna diametrarna skulle ant>-da att trädets form närmade sig 

 ena eller andra rotationsfiguren. ^ Schiffel ägnar de framkomna försöken 

 till matematisk formbestämning en vidlyftig kritik och kommer efter 

 jämförelse med material från naturen till den slutsatsen, att krökningen 

 å stammens sidolinje är oändligt växlande och kan ej uttrjxkas med en 

 ekvation af den allmänna formen 

 .'■ "' = M, 



* Form und Inhalt der Fichte. 



- En formklasslabell, Ärsskr. för Förf. f. skogsv. i Norrland 1906. 



