SKOGSADMINISTRATIONES. 



OJ / 



-tror också, att man i realiteten kan säga. att det icke är sä; ty det är dock domänstyrelsens 

 förslag, som dessa enskilda motionärer framburit. 



Som herrarna torde veta, hafva reser^-antemas torslag i går antagits af Andra kam- 

 maren. Tag vill då, innan jag slutar, uttala den förhoppningen, att äf\-en Första kammarens 

 4edamöter måtte behjärta denna fråga, som äfven har stor betydelse däri, att dess lyckliga lös- 

 ning skulle bidraga till att skogsstatens intresse icke slappas, därigenom att dess tjänstemän, 

 såsom nu är förhållandet, betungas med sä mycket arbete, att de icke kunna fullgöra de 

 skyldigheter, som åligga dem. 



På grund af hvad jag anfört ber jag, herr talman, att få yrka bifall till reservanternas 

 -förslag. 



Herr Odelberg, Theodor: Af den föregående ärade talarens långa anförande kunde man 

 få den föreställningen, att detta är en stor och viktig fråga. Jag tror icke, att så är for- 

 hållandet. Del rör sig om en utgift på 1,700 kronor. Helt visst finnes det ej någon i 

 denna kammare, som icke helt och hållet skrifver under de synpunkter den föregående talaren 

 gjorde gällande rörande skötsel af statens skogar. Det är alldeles gifvet, att staten måste, 

 där kommunikations- och afsättningsförhållanden sådant medgifva, slå in på en intensiv skogs- 

 skötsel, och det har staten också gjort. Men i och med detsamma staten så gör. måste 

 äfven revirens storlek minskas. Så har skett under loppet af flera föregående år. och Kungl. 

 Maj:t har också vid denna riksdag begärt inrättandet af fem nya revir, hvilka äf\-en af 

 utskottet tillst>'rkts. Tvisten står här om Ombergs re\-ir och dess delning i tsz. revir, Om- 

 bergs och Karlsby revir, såsom domänstyrelsen föreslagit, men ej af Kungl. Maj:t accepte- 

 rats. Detta förslag har emellertid sedan upptagits af två inotionärer, en inom denna kam- 

 mare och en i Andra kammaren. Förhållandet är emellertid, att Ombergs revir for när- 

 ^ ärande är deladt i två, alldeles såsom motionärerna begärt, med den skillnaden dock, att 

 <let ena reviret, Karlsby revir, förestås af en extra jägmästare. Såsom skäl tor att en delning 

 af re%-iret på rvå ordinarie jägmästare ej borde nu företagas har af Kungl. Maj:t anförts, att 

 en omorganisation af Ombergs skogsskola, som nu förestås af den ordinarie jägmästaren, är 

 ifrågasatt. Blir denna omorganisation genomförd och föreståndareskapet liksom vid andra 

 skogsskolor anförtrodt åt särskild person, blir den ordinarie jägmästarens arbete betj-dligl 

 förminskadt. hvilket naturligtvis kan hafva inflytande på sättet för revirdelningen. Denna 

 fråga är för närvarande föremål för Kungl. Majt:s pröfning, och jag tjxker, att det vore 

 mindre lämpligt, ifall Riksdagen mot Kungl. Maj:ts förslag skulle fatta beslut i öf\-erens- 

 stämmelse med motionäremas förslag. Det är icke fÖr de 1,700 kronorna, utan pä det af 

 Kungl. Maj-.t anförda skälet, som utskottet har hemställt om afslag å motionerna. Då man 

 i realiteten icke vinner någonting annat, än att en jägmästare kommer på ordinarie stat i 

 stället för på extra, ber jag att fa yrka bifall riU utskottets förslag. 



Herr Ros: Till de skäl, som utskottets ärade ordförande framfört, skall jag be att få 

 foga några ord. 



Den förste ärade talaren sade, att man skulle icke drifva revirdelningen in absurdum. 

 men mig synes, att man skulle komma det absurdas gräns bra nära, om man delade reviren. 

 såsom här är föreslaget. Jag gör det påståendet just i jämförelse med de stora reviren i 

 Dalame och Norrland. Här är föreslaget, att Ombergs revir skulle delas, så att under 

 skogsstatens förvaltning — icke under dess kontroll — skulle komma att ligga kronoparker, 

 domäner och boställsskogar med en areal af endast 3.306 hektar, då däremot, om \\ se på 

 de stora kronoparkema, som ligga under de nuvarande revirförvaltningarna, t. ex. i Dalarne, 

 så haf\-a vi följande siS^ror att röra oss med: i Öster-Dalames revir 93,247 hektar, i Tran- 

 strands revir 93,117 hektar, i Säma odelade revir 211,000 hektar. Detta re\-ir är nu deladt 

 med cirka 100,000 hektar på hvardera revirförvaltningen. Nu svarar man naturligtvis det, 

 att revirför\-altningamas omorganisation ligger under behandling af en kommitté, och att 

 denna kommitté antagligen kommer att föreslå revirens delning i t\å eller flera re\-ir. Men 

 just fördenskull har jag velat påpeka dessa sifiror, emedan jag märkt, att man på senare 

 tider särskildt i denna kammare är synnerligen ömtålig för något, som kan kallas konsekvens- 

 skäl. Här finnes icke något uppkonstrueradt konsekvensskäl, utan ett tydligt, klan, logiskt 

 sammanhang mellan de här två fallen: den nu föreslagna delningen och den delning, som 

 ovillkorligen måste komma att föreslås. Hvad skall man kunna tänka sig blif\'a följden af 

 delningen, om man på samma sätt skulle dela re\-iren i Norrland och Dalame? Jo, svarar 

 man, i Norrland och Dalarne behöfver man icke så intensiv skogsskötsel, icke så många 

 revirförvaltningar. Det kan hända, att det finnes någon grund tor det påståendet, men det 

 förefaller mig ganska egendomligt. 



Den förste talaren har i dag liksom i går gjort sig till särskild talman for de extra 

 jägmästarna, och han har sagt, att man borde hitalla det här förslaget, för att icke skogs- 



