SKOGSADMIXISTRATIONEN. 339* 



jägmästare for Karlsby, och jag ber alt fa säga, att på grund af den personliga kännedom jag har 

 om dessa kronoparker det är min öhenygelse, att en sidan organisation icke vidare bör uppskjutas. 



Herr Jonsson-. Frågan har ju egentligen icke någon större räckvidd, men i alla fall 

 synas mig de skäl, som utskottet anfön. vara starkare än motionäremas. Det är emellertid 

 icke detta, som föranledt mig begära ordet for att yttra mig om denna sak, utan det är en 

 annan omständighet, som förefallit mig högst egendomlig. Om man ser på redogörelsen för 

 frågans behandling finner man, att en kalkyl är uppgjord öfver. huru mycket statsverket 

 skulle belastas genom t^ä nya jägmästare, och så kommer därefter hvad som skulle besparas 

 genom den tillämnade anordningen. Genom att indraga 5 biträdande jägmästare och assi- 

 stenter skulle man spara 15,600 kronor, och på det sättet skulle den ökade kostnaden icke 

 blifva särdeles betjdlig. Men dä frågar jag mig själf: huru skall det vara möjligt att med 

 två ordinarie jägmästare bättre kunna sköta de affärer, som for närvarande fem biträdande 

 jägmästare och assistenter hafva att ombesörja? Kan den omständigheten, att en jägmästare 

 kommer på ordinarie stat, så afsevärdt öka hans arbetsförmåga, an hans arbete skall kunna 

 upp%'äga hvad flere extra jägmästare för närvarande göra? Det synes mig vara en mycket 

 dunkel kalkyl, och förmodligen kommer saken att utveckla sig så, att. när en gång två 

 ordinarie jägmästare anställas, vi nog någon tid därefter fä tilbaka tlere eller färre af de 

 extra jägmästarna. Sålunda blir besparingen ingalunda så betydlig, som här gif\"its vid handen. 

 Det är pä detta skäl jag jTkar bifall till utskottets hemställan. 



Vid votering afgåfvos 76 röster mot och 24 röster för inrättande af 

 Karlsby revir. 



Ärendet afgjordes slutligen genom gemensam votering, hvarvid förslaget 

 om inrättande af Karlsby revir föll med t\å röster majoritet. 



Reservationsanslaget till kronoskogarnas förvaltning. 



Efter föredragning af det af Kungl. Maj:t äskade reservationsanslaget 

 till kronoskogarnas förvaltning och befrämjande af. skogsväsendet i allmänhet 

 gafs i andra kammaren ordet till 



Herr Zetterstrand , som yttrade: Herr talman, mina herrar! Vid föredragningen af 

 denna synnerligen viktiga punkt har jag icke ansett mig kunna underlåta att uttala några 

 allmänna tankar rörande skogsvården i allmänhet. 



Vid ett skogsmannasammanträde för ett eller par ett är sedan yttrade en af denna kammares 

 ledamöter följande tänkvärda ord: »Våra skogar haf\a berättigade kraf på omvårdnad af ett 

 folk, som är medvetet om hvad dess egen fordel kräfver och har känsla af ansvar for sitt 

 lands framtid.;; Min öfvertygelse är, att vi alla dela hans uppfattning, och vore det så, att 

 hvarje skogsägare här i landet hade samma uppfattning och ocksä omsatte den i praktiken, 

 skulle vårt lands framtid sannerligen bli ganska lyckosam i ekonomiskt hänseende. För- 

 hållandet är nämligen det. att intet land i Europa har sä stor produktiv skogsmark i för- 

 hållande till invånareantalet som Sverige. Enligt senaste skogskommitténs beräkningar be- 

 löpte sig på hvarje invånare i Sverige ett område af produktiv skogsmark å 4 hektar och 

 13 ar, då däremot i Europa i allmänhet på hvarje invånare belöpte sig icke mer än 90 ar 

 sådan mark. 



Nu är det emellertid så, att Riksdagen icke har i sin makt att på något eflFektivt sätt 

 ingripa med afseende på enskildes skogshushållning. Annorlunda förhåller det sig däremot, 

 när det är fråga om statens skogar. På tal om statens skogar yttrade samma kommitté 

 följande : Staten, hvilken är afsedd att fortlefia i årtusenden och har till en af sina vikti- 

 gaste uppgifter att tillse, att den lefvande generationen så utför det kulturarbete, som är den 

 forelagdt, att kommande släktens lifsvillkor ej därigenom försvåras, är enligt alla länders 

 erfarenhet den ypperste skogsägaren>, och kommittén tillägger: medelbart genom exemp 

 lets makt verka statsskogama till höjande af den privata skogshushållningen, likasom de väl 

 skötta för framtiden tillförsäkra staten en säker och alltjämt stigande inkomst?. På sätt en 

 föregående talare nyss nämnde, ha vi i de preussiska skogamas skötsel sett, hvad som i 

 detta fall kan åtgöras, och sista inkomstberäkningen för dessa skogar, hvilka ju äro bet)-d- 

 ligt mindre till arealen än de svenska, slutade på ett bruttobelopp af 113,604,000 mark, 

 men dä nedlades också ganska afsevärda kostnader på deras skötsel, nämligen 50 å 53 

 millioner mark. 



Se vi återigen på förhållandena i England, så har ju skogsskötseln där varit alldeles 

 vanvårdad, men där har alldeles nyss en kommitté framkommit med ett förslag, som är 



