37 2* TORSTEN LAGERBERG. 



På tal om gråbarrsjukans verkningar torde böra omnämnas en upp- 

 gift, som under den gångna sommaren varit synlig i tidningarna. Enligt 

 denna skulle tallskogen i en trakt af Dalsland — mellan Lofterud och 

 Kråkviken ända mot Bengtsfors - — vara så hårdt angripen af en sjuk- 

 dom, att redan många hundra träd voro döda eller döende. Anmälan 

 härom hade gjorts af dr. A. Jacobsson till k. befallningshafvande i Älfs- 

 borgs län. I notisen uppgafs vidare gråbarrsjuka vara orsaken. De 

 närmare efterforskningar, som jag bedrifvit för att vinna klarhet i denna 

 sak, ha emellertid gifvit vid handen, att här icke förelåg någon svamp- 

 sjukdom, utan att anledningen till skogens utdöende med största san- 

 nolikhet åtminstone delvis torde kunna skyllas på närvaron af Bengtsfors 

 sulfitfabrik, 



Äfven om jag sålunda måste lämna frågan om gråbarrsjukans död- 

 liga inflytande öppen, så torde dock af min nu gjorda framställning 

 blifvit klart, att sjukdomen redan genom det menliga inflytande den visat 

 sig hafva på tallarnas utveckling måste anses vara af allvarligt slag. Då 

 den dessutom hufvudsakligen angriper träden under den period, då de 

 äro stadda i sin lifligaste tillväxt och följaktligen äro i behof af en 

 ostörd näringsberedning, så stegras naturligen dess skadliga verkningar 

 i hög grad. Efter allt att döma bör dock gråbarrsjukan icke blifva af 

 samma svårartade slag inom landet i dess helhet. Inom hela det väldiga 

 område, där den s. k. högnordiska tallen eller lapplandstallen uteslutande 

 förekommer, har gråbarrsjukan sannolikt föga utsikt att blifva af en 

 ödesdiger karaktär. Genom sina i långt flera år bevarade barrgenera- 

 tioner är nämligen denna tallform betydligt bättre situerad i kampen 

 mot sjukdomen. Det skulle här erfordras angrepp under en afsevärdt 

 längre följd af år för att bringa träden i samma kritiska ställning, hvilken 

 i södra Sverige uppkommer efter endast trenne på hvarandra följande 

 infektionsperioder. För att något dylikt skulle inträffa i det nordliga 

 Sverige, erfordrades sålunda ensartade för sjukdomens utveckling gynn- 

 samma klimatiska betingelser under 5 — 7 på hvarandra följande år, en 

 möjlighet, med hvilken man dock knappast torde behöfva räkna. 



Till sist endast några ord om utsikterna för gråbarrsjukans bekäm- 

 pande. Finnes det något verksamt medel härför? I detta liksom i så 

 många andra likartade fall måste vi erkänna, att vi ännu stå maktlösa. 

 Att inom skogsbruket söka tillämpa de metoder, som på hortikulturens 

 område med framgång användas för att hejda och förebygga svamp- 

 epidemier, låter sig knappast göra. Ett försök skulle stöta på svårigheter 

 af oöfvervinnerlig art; materialet är alldeles för stort och för svårhand- 

 terligt. Endast så länge skogen växer i plantskolorna, kunna de horti- 



