OM GRABARRSJl-KAX HOS TALLEN, DESS ORSAK OCH VERKNIN ;AR. 3' 3 



kulturella metoderna komma till användning. Det ser ut, som om det 

 för närvarande skulle vara växtpatologiens öde — åtminstone då det 

 gäller skogen — att endast nå fram till en utredning af sjukdomarnas 

 orsaker och deras förlopp, när det kommer an på att finna ett verksamt 

 botemedel, hvilket ju dock bör vara denna vetenskaps allra viktigaste 

 uppgift, har den endast förmått helt obetydligt. 



Hvad nu särskildt gråbarrsjukan beträffar, synes det mig. som man 

 i första hand borde inrikta sin sträfvan på att söka hindra uppkomsten 

 af mera koncentrerade angrepp i kulturbestånd, ty det är otvifvelaktigt 

 genom sådana, som den största skadan ästadkommes. Att i detta af- 

 seende vinna några gynnsamma resultat inom området för sjukdomens 

 nuvarande allmänna förekomst torde emellertid vara vanskligt nog. Däre- 

 mot är det säkerligen möjligt att om icke förhindra så dock i högst 

 väsentlig grad fördröja sjukdomen i dess spridning till trakter, dit den 

 ännu ej har hunnit, och nedsätta dess angreppskraft. Här bör inan 

 sålunda hålla ett vaksamt 'öga på de unga tallkulliirerna och genast 

 aflägsna hvarje träd, så snart det blir angripet. Detta bör i så fall 

 ske på hösten eller för\intern, innan svampen hunnit mogna sina sporer. 

 Genom ett dylikt förfaringssätt kunna möjligheterna för gråbarrsjukans 

 spridning i hög grad förminskas, ja, i mänga fall skulle en epidemi sanno- 

 likt alldeles kunna förebvsgas. 



3. Sjukdomens historia och geografiska utbredning. 



Innan jag öfvergår till den mera detaljerade redogörelsen öfver grå- 

 barrsjukans förekomst och uppträdande i vårt land, torde det vara lämp- 

 ligt att lämna några data till denna svampsjukdoms historik samt en 

 kort öfversikt öfver hvad man vet om dess förekomst i andra länder. 



Första gången gråbarrsjukan något utförligare omnämndes i littera- 

 turen var år 1883, då ROSTRUP (I, sid. 284) fäste uppmärksamheten på 

 dess uppträdande i Danmark. Den var detta år spridd flerstädes på 

 Själland. ]\Ied anledning häraf företog sig RosTRUP att granska sina 

 redan gjorda samlingar af parasitsvampar och fann därvid, att samma 

 sjukdom äfven var rätt allmän på Jylland. Den angrep här såväl vanlig 

 tall som bergtall. 



Efter detta första påpekande af sjukdomen synes densamma till- 

 dragit sig en allt större och allmännare uppmärksamhet i Danmark. Ar 

 1888 lämnade sålunda E. Dalgas (I, sid. 157) en kortare redogörelse 

 för »Xogle af vore skadelige Snyltesvampe^, i hvilken äfven gråbarr- 

 sjukan finner omnämnande. Detta år angrep den bergtallen ganska 

 allmänt och hade i öfrigt blifvit så vanlig, att den framkallade allvarliga 



Skogro årdsf oreningens Tidskrift igio. Fackuppsatser. Ä 



