388--i 



NILS SYLVEN, 



brachyphylla (kortbladig) och microphylla (småbladig). Med namnet 

 Pinus silvestris L. /. brachyphylla betecknar \\'n 'IROCK ^ en ny varietet 

 af tall, »utmärkt genom ytterst korta (blott 0,5—1,2 cm. långa) barr, som 

 äga blott 2 eller 3 (sällan 4) hartsgångar; ehuru sålunda i hög grad 

 dvärgartad i afseende på barren, är den däremot icke förkrympt i afse- 

 ende på stammen. Blott enstaka träd äro anträffade.» Såsom svenska 

 fyndlokaler angifvas Småland, Kalmar län. Flugenäs i Frödinge, och 

 vStockholmstrakten, Eriksö på Vaxön. Under benämningen >->Piniis silvestris 

 microphylla Graf ScilWERiN, småbladig tall», upptages i Beissners 



Fot. af V. Johansson. 



Fig. 4. Kortbarrig tall (tallen till vänster) vid sidan af tall af vanlig 



typ (tallen till höger). Västergötland, Hassle, Säby, Rörvik. Mars 1907. 



Kiefer mit kurzen Nadeln (die linke) und Kiefer von gemeinera Typus (die rechte). 



Kirchspiel Hassle, Prov. Västergötland, Marz 1907. 



»Handbuch der Nadelholzkunde», Berlin i8gi, sid. 232, »en form af 

 kraftig växt med små, tunna, hvasspetsade, blott 10 — 15 mm. långa blad 

 på fina grenar. Den upptäcktes 1883 af SciiWERlN vid Wendisch- 

 Wilmersdorf såsom en egendomlig fröplanta i en kultur, och såväl moder- 

 växten som gjorda förädlingar bibehöllo alltjämt, utan att på minsta 

 sätt förändra sig, samma korta bladform.» Att med de sålunda be- 

 skrifna tallformerna söka identifiera en påträffad kortbarrig tall, torde vara 

 förenadt med stora svårigheter. Säkerligen gifvas för det första en hel 

 del olika kortbarriga tallformer förutom dem, af hvilka exemplar legnt 

 till grund för de ofvannämnda beskrifningarna. Dessutom fordras ett 

 någorlunda rikligt och fullständigt undersökningsmaterial, undersökning 



* V. B. WiTTRoCK, /»Skandinaviens Gymnospermer», i Hartman, Skandinaviens Flora, 

 [2:te uppl. utgifven af Th. O. B. N. Krok, Stockholm 1887, sid. 37. 



