400* NILS SYLVÉN. 



någon dylik har jag ej lyckats uppspåra. En form eller varietet varie- 

 gata omnämnes dock af några författare. B?:iSSNER (Handbuch der 

 Nadelholzkunde, Berlin 1891, s. 233) upptar sålunda en >~>Pinus silvestris 

 variegata Hrt., en form med hvitbrokiga blad, ofta funnen i kultur, 

 men också af Casparv funnen vild i provinsen Preussen (Kreis Berent).» 

 Hempel och Wilhelm (»Die Bäume und Sträucher des Waldes», Wien, 

 s. 126) upptaga bland afarter af den vanliga tallen »den äfven så- 

 som vild förekommande brokbarriga tallen (var. variegata), hvilken för- 

 utom normala barr äger helt hvita eller i hvitt och grönt schatterade 

 barr». — Från Sverige torde näppeligen litteraturuppgifter om hvitbarrig 

 tall föreligga före år igo8. Af detta år äga vi emellertid tvenne kortare 

 notiser om fynd af dylik. GUNNAR ScHOTTE omnämner sålunda i 

 Skogsvårdsföreningens tidskrift nämnda år, fackupplagan s. 75, tvenne 

 af honom i Dalarna sommaren 1907 funna »hvitbarriga tallar». »Den 

 ena, omkring 3 m. hög, förekom å Älfdalens kronopark väster om vägen 

 till Särna. Den andra tallen, ej fullt 2 m. hög, iakttogs på Särna 

 sockens besparingsskog.» SCHOTTE uppgifver här dessutom, att han 

 »förut iakttagit en dyHk, c:a 2 meter hög tall å kronoparken Tönnersjö- 

 heden i Halland». En andra litteraturuppgift om »tall med gulhvita års- 

 skott» återfinnes i Svensk Botanisk Tidskrift igo8, Bd. 2, s. (5), där 

 Gunnar Samuelsson omtalar ett af honom sommaren 1907 gjordt fynd 

 af »ett yngre exemplar af tall (Pinus silvestris L.) med alla årsskott 

 gulhvita, således alldeles utan klorofyll.» Exemplaret »växte alldeles 

 invid den uppbläckade turiststigen, som leder från Nävarnas skogsstation 

 upp på Långsjöbläcket, på ett hygge på sluttningen mot Navardalssjön, 

 c:a 74 "lil V. om Yttre Navardalens fäbodar, således omkring 3^2 mil 

 från Älfdalens kyrkby. Ett liknande 3 å 4 år gammalt exemplar på- 

 träffades vid landsvägen mellan Väster-Myckeläng och Evetsberg inom 

 samma socken.» 



Under senare delen af september månad 1908 besökte jag Alfdalen 

 och Särna och blef därunder i tillfälle att närmare undersöka tvenne 

 tallar med försenad klorofyllbildning, dels den af Samuelsson somma- 

 ren förut funna Navardals-tallen, dels en af forstmästare G. MURELIUS 

 strax intill Särna kyrkby funnen klorofyllfattig tall. 



Då den förra af dessa, Navardals-tallen, förut af SAMUELSSON beskrifvits 

 i »sommardräkt», och då den vid Särna by växande tallen efter allt 

 att döma synes nära öfverensstämma med denna, torde en närmare be- 

 skrifning af de på höststadiet undersökta båda tallarna här förtjäna plats, 

 detta så mycket mera som i publikationsserien »Material för studiet af 



' Den af Samuelsson vid landsvägen mellan Väster-Myckeläng och Evetsberg i Alf- 

 dalen funna 3 — 4 år gamla tallen med gulhvita årsskott sökte jag förgäfves återfinna. 



