KOPPARBERGS LÄNS LANDSTINGSOMRÅDE. 247 



penbarligen äfventyrad, om än skogstillgången blifvit betänkligt reduce- 

 rad och i samband härmed produktionen tillbakasatt, allt på grund 

 af oförständ eller bristande insikt om skogens tillväxtförhållanden. 

 Genom en förståndig om än ganska hård gallring kan många 

 gånger i det närmaste samma atkastning tagas ur en skog till dess 

 egen fördel och tillväxtens förökande, som oförståndet kan göra genom 

 en planlös uthuggning af stammarna utan tanke på huru de se ut, eller 

 hvilken plats de intaga i beståndet. 



Största bekymret inger dock de myckna uråldriga granskogarnas 

 afverkning i länets nordliga delar: Orsa, Alfdalen, delar af Wänjan, 

 IMalung, Lima och Transtrands m. fl. kommuners skogar. Dessa skogar 

 måste nämligen så småningom förjmgras med tall och detta låter sig oftast 

 icke göra annat än genom kalhuggning och kultur med tallfrö eller tall- 

 plantor. Dessa skogstrakter ligga dock ofta illa till för skogskulturarbeten, 

 som där blifva mycket dyra genom att afifall o. d. ej kunna tillvaratagas, 

 vare sig som kolved eller brännved. Skogsägarne börja dock redan nu 

 inse det nödvändiga i detta behandlingssätt, hvarpå styrelsen sett många 

 bevis vid planläggning af afverkningar på dylika enskilda skogar. 



En faktor att räkna med är också försumpningen, som efter allt att 

 döma är i stadigt och hastigt tilltagande synnerligast i utglesnade gran- 

 skogar af ofvan beskrifna t\y och belägenhet. 



För denna fara för skogen har dock allmänheten ögonen öppna, och 

 vid tal om dikning har man oftast förstående att vänta, om ock oföre- 

 tagsamhet och tröghet ännu hålla de flesta tillbaka, hvarförutom skogs- 

 dikning alltid kräfver visst kapital vare sig af penningar eller arbets- 

 kraft, som tills vidare anses bättre placerade å annat håll. 



För att uppmuntra till ansökningar om så stora dikningar, som skogs- 

 vårdsstyrelsen mäktar understödja, behöfves dock numera föga arbete, 

 och redan nu torde detta intresse kräfva större understöd än tillgäng- 

 liga medel medgifva. 



Genom förra årets konflikter på arbetsmarknaden ha uti Dalälf- 

 varne stora massor timmer och ved måst kvarlämnas. Beroende antingen 

 på detta eller de dåhga priserna synnerligast på massaved, hafva afverk- 

 ningarna under hösten betydligt inskränkts, så att från länets alla delar 

 talas om »ovanligt litet drifningar», ett förhållande som för öfrigt mär- 

 kes af så väl minskning af afverkningsrapporternas antal, som nedgången 

 i antalet ansökningar om anvisning för afverkning. 



Under berättelseåret har af skogsvårdsstyrelsen gjorts en utredning 

 om genom skogseld uppkomna kalmarker af beskaffenhet att skogs- 

 odling å desamma är af nöden. 



A nästa sida lämnas häröfver ett sammandrag. 



