digt på våren eller sent på hösten, såvida man ej vill riskera att genom 

 l)ränningen åstadkomma mera skada än nytta. 



Att förståndig brcänning af hyggestrakterna är till stor nytta för 

 återväxten isynerhet af tall torde ej kunna bestridas och bevisas bäst 

 af de vackra ungskogar, som i regel återfinnas t. ex. på bruksskogarna 

 i Bergslagen, där skogen sedan gammalt kolats och fallbränning under 

 uppsikt ägt rum. 



Den form af markberedning, där skogsmarken ristas och ui)pluek- 



Fig, 5. 



Klösharf» af prof vas vid skogsvårdskursen i \'ikarbyu, 

 Kopparbergs län, hösten 1908. 



ras, har hittills '-mycket sparsamt tillämpats i skogsbrukets tjänst, men 

 återgå vi till »farfars» tid, då ännu skogsborna svedde fall och sedan 

 med finnplogens hjälp bearbetade marken för rågskörd några år, så haf^•a 

 vi na på dessa rågsvedjor så godt som undantagslöst de vackraste ung- 

 skogar. 



Dessa ungskogar, jämte erfarenheten om växtligheten i grusgropar 

 och landsvägsdiken måste otvifvelaktigt leda tanken därpå, att med mar- 

 kens bearbetning mycket kan göras för återväxtens upphjälpande. 



Denna bearbetning af marken idföres lämplif/asf med finnplog eller klös- 

 harf. 



Af dessa är klösharfs'en lättast tillverkad, ty därtill användes en- 

 dast en tillspetsad granstock försedd med ett antal inslagna, bakåt- 

 lutande dubbar af järn, samt med draginrättningen fästad i stockens 

 spets medels »lekare». Klösharfx^en köres med häst, anspänd med drag- 



