DISKUSSION. 



17 



sin ■> praktiska blick -^ afge ett vederhäftigt omdöme om hvad som under vissa 

 år bör huggas på en skog. Utan därtill behöfs en systematisk undersökning 

 af skogens tillstånd och ett fullt medvetet öfvervägande af alla de skäl, som 

 tala för en forcerad eller återhållen afverkning. 



För att klargöra, hvad jag i detta afseende fordrar af en afverknings- 

 beräkning, skall jag tillåta mig att redogöra för, hur Mo och Domsjö aktie- 

 bolag numera går tillväga vid upprättandet af sina hushållningsplaner. Inom 

 parentes bör jag kanske först meddela, att någon efter detta program utar- 

 betad plan ännu icke inlämnats till domänstyrelsen eller ens föreligger fullt 

 färdig. 



Arbetet utföres på följande sätt: Skogen taxeras till 10 % af arealen i 

 parallella linjer på 100 m. afstånd. Träden på taxeringsytan inprickas i cen- 

 timeterklasserna 10 — 14, 15 — ig, 20 — 24 o. s. v. med skillnad för tall och 

 gran. Vid prickningen särskiljas träden inom hvarje centimetersklass i två 

 grupper, i den ena sådana, som vid en rationell stämpling i beståndet borde 

 kvarlämnas, och i den andra dem, som borde afverkas. Med ledning häraf 

 beräknas skogens hela virkesmassa och den del däraf, som med afseende 

 fästadt endast vid hvarje enskildt bestånd bör afverkas under perioden: det 

 »huggfärdiga» virket. 



När vi kommit så långt, inställer sig frågan: Kan afverkningen under 

 perioden utan olägenheter utgå med detta nu huggfärdiga virkesbelopp? Kan 

 det ske, så hör det ske, ty hvarje afvikelse uppåt eller nedåt medför för- 

 luster. Bevisningsskyldigheten åligger därför ovillkorligen den, som påyrkar 

 en sådan afvikelse. 



Hvad Norrland beträffar är det ju oftast så, att det huggfärdiga virkes- 

 beloppet blir mycket stort, så att afgörandet gäller om detta belopp utan 

 fara kan uttagas under eti period eller om det bör öfverhållas under någon 

 längre tid för att därigenom undvika alltför tvära rubbningar i afverknings- 

 beloppets storlek. Denna fråga kan icke besvaras utan en ungefärlig kän- 

 nedom om hvilka afverkningsbelopp som stå till förfogande under kommande 

 perioder. 



Af detta och många andra skäl, som jag här ej kan gå in på, uttaga 

 vi i sammanhang med taxeringen precis hvart tjugonde träd i hvarje dimen- 

 sionsklass som profträd, hvilka undersökas rotstående. På dessa profträd 

 tagas några för en noggrann kubering tillräckliga mått hvarjämte de borras 

 till märgen vid brösthöjd. Genom att profträden uttagits på detta sätt gifva 

 de en sammanträngd bild af skogens sammansättning med afseende på 

 åldersklasser, tillväxtgrader o. d. De möjliggöra upprättandet af en tillför- 

 litlig åldersstatistik, något som vi hittills fullständigt saknat för våra olik- 

 åldriga skogar. En sådan statistik ger kubikmassan i hvarje åldersklass och 

 denna kubikmassas tillväxtprocent. Den tillåter därför ett öfverslag, som 

 visar de olika åldersklassernas virkesförråd om tjugu år och äfven, ehuru 

 naturligen med större osäkerhet, flera perioder framåt. Man blir härigenom 

 i tillfälle att bedöma, hur stora huggfärdiga virkesmassor kunna påräknas 

 under kommande perioder och kan med öppen blick reglera afverkningen 

 så, att öfvergången mellan perioderna ej blir otillbörligt skarp. 



Detta om själfva afverkningsberäkningen. Härtill vill jag lägga endast 

 några detaljer. Inledaren nämnde, att det vore onödigt, att i sammandraget 

 af uppgifterna på virkestillgången skilja på tall och gran. Jag tror, att 



Skogszåräs/öreningens Tidskri/t. igoS. Fackuppsaiser. 



