pensionslaCtEx. 25 



i^hvem vet?) med högre belopp än förut, men med utsikt, må man hoppas, 

 till högre pensioner än nu åt änka och oförsörjda barn. Hvad vi nu genom 

 den nya lagen fått veta är, att vi skola punga ut äfven för den pension, 

 som r/ s/ä'!jia en gång på ålderdomen kunna få 0/ staten, om vi blott lefva 

 och tjänstgöra tillräckligt länge och uppföra oss någorlunda hyfsadt och red- 

 bart, så att vi ej bli utsatta för afsättning eller dylikt otyg (9 §). Vår blif- 

 vande utgift härför är således ett rent plus — d. v. s. ett minus för vår 

 egen plånbok. 



H vilka äro underkastade lagen? 



Denna fråga torde nu närmast föresväfva oss. För att kunna besvara 

 den måste vi hänvända oss till lagens sista §, den i8:de, och finna där. att 

 lagen visserligen skall träda i kraft den i januari iqoS, men att undantag 

 förekomma i en mängd fall. Plocka vi nu fram därur hvad som kan till- 

 lämpas på oss och jämföra dessa urplock med andra författningar och före- 

 skrifter, så finna vi en hel del intressanta konsekvenser. 



Enligt lagens 18 § a1 är den fri, som ej på grund af »särskilda före- 

 skrifter» skall »underkasta sig förändrade bestämmelser angående rätt till 

 pension eller före 1908 års utgång anmäler, att lagen må på honom vinna 

 tillämpning». Kvilka äro nu sådana särskilda föreskrifter», som kunna be- 

 röra skogspersonalen? Jo, vi hafva kungl. kungörelsen af den 31 mars iqoo, 

 som stadgar, att den som efter den dagen utnämnes till befattning, med 

 hvilken följer rätt till pension från allmänna indragningsstaten, skall vara 

 underkastad de förändrade bestämmelser i fråga om pension, som kunna 

 varda stadgade. Alltså skulle enhvar, som utnämnts till innehafvande tjänste- 

 befattning före april 1900, vara fri. men de öfriga bundna. 



Denna eventuella frihet gäller dock icke kronojägarna. Den i juni 1900 

 fastställdes nämligen för dem, såsom bekant, en ny lönereglering, på hvilken 

 samtliga nu i tjänst varande kronojägare, därom tillfrågade, ingått, och vid 

 denna reglering var fäst det villkoret, att de skulle vara underkastade de 

 törändrade pensionsbestämmelser, som framdeles kunde varda stadgade-. 



Personalen vid skogsinstitutet har utnämnts efter år 1900 och är således 

 äfvenledes bunden. Resultatet häraf blir alltså, att samtliga kionojägare och 

 personalen vid skogsinstitutet äro bundna vid lagen, och likaså alla sådana öfver- 

 jägmästare, jägmästare äfvensom föreståndare och skogsrättarc vid skogsskolorna , som 

 utnämnts till innehafi'ande tjänstebefattning efter den ^i mars igoo. 



De som för närvarande ännu äro fria kunna emellertid, om de så önska, 

 anmäla sig för underkastelse, såsom ofvan nämnts. Domänstyrelsen har ock 

 ansett sig böra infordra dessas förklaring med afseende på en sådan önskan. 

 Af det följande torde emellertid framgå, att en underkastelse för dem, såvidt 

 jag kan se, medför hvarken fördel eller nackdel. Egentliga anledningen till 

 lagens föreskrift härom lärer hafva varit att bereda vissa tjänsteinnehafvare, 

 som enligt nu för dem gällande stater sakna rätt till pension på indragnings- 

 stat, tillfälle att på detta sätt förvärfva sig en sådan rätt. Skogstjänstemännen 

 hafva ju dock redan förut en sådan rätt. 



Om, såsom vi hafva anledning hoppas, n\ stat för skogsstaten och skogs- 

 läroverken inom en snar framtid utfärdas, bUr underkastelsen under pensions- 

 lagen därmed allmän, därest ej en eller annan, möjligen berättigad till val- 

 frihet, mot förmodan vägrar att ingå på den nya staten. Det sistnämnda är 



