PENSIOXSLAGEN. 2 7 



däremot enligt 2) ej skyldig betala, under förutsättning likväl, att aflönin^en, 

 — således vare sig lön eller tjänstgöringspenningar — ej blifvit förändrad 

 efter iqo6 års utgång. Xu är emellertid förhållandet så, att tre af dessa 

 ■protestanter fått ålderstillägg från och med år igo; och alltså fått ökad 

 aflöning, hvarför äfven dessa personer måste betala afgift från och med år 

 1908. Samma öde drabbar dem, som kunna blifva tillerkända ålderstillägg 

 från och med år 1908 eller senare; deras antal kan dock blifva högst tre. 

 Öfriga iS »protestanter» hafva nämligen åtnjutit ålderstillägg redan före år 

 1907, och dessa lyckliga slippa att betala förrän ny lönestat tillämpas på dem. 



Således öro blami ironojägariia alla med undantag af 21 skyldiga att erlägga 

 pensionsafgifier från och med år iqo8\ af de öfriga äro några skyldiga att betala 

 från och med tillträde af ålderstillägg, och alla 7'id ny löncstats trädande i kraft, 

 förutsatt att sistnämnda iS, om valfrihet lämnas dem, ingå på den nya sta- 

 ten, hvilket väl är att förmoda. 



Jag måste anhålla om benägen ursäkt för mitt tilltag att sålunda hafva 

 börjat med slutet, d. v. s. med lagens sista § och således gått bakfram, men 

 jag tror att därigenom erhålles en åskådligare bild af saken sådan den för 

 närvarande under öfvergangstiden berör våra intressen. 



Sedan vi nu sökt klargöra för oss hvem som är hunden af lagen och 

 hvem som skall erlägga pensionsafgift, torde vi få behandla spörsmålen: huru 

 mycket skall den betalningsskyldige erlägga, och hvad kunna vi en gång i 

 tiden påräkna såsom pension, när krafterna icke längre vilja eller tillåtas få 

 räcka till för knoget i statens tjänst? Ehuru det förra spörsmålet nog för de 

 flesta af oss ligger till tiden närmare, måste vi dock behandla det senare 

 först, emedan det ligger till grund för det förra. 



Pensionernas storlek. 



1 lagens 3 S talas om »pensionsunderlag;>, hvars belopp är lika med 

 det belopp, som afgående tjänsteinnehafvare i regel får åtnjuta såsom pen- 

 sion. Detta underlag är, om atlöningen är delad i lön och tjänstgörings- 

 penningar eller s. k. ortstillägg, endast lönen, samt för ann^n tjänst två tredje- 

 delar af lönen. 



Till lönen hör emellertid vanligen äfven ålderstillägg eller viss del däraf, 

 detta beroende af bestämmelserna i lönestaterna. Enligt iSSq års kända 

 lönestat skulle alltså pensionsunderlagen allt efter som ålderstillägg upp- 

 nåtts eller icke för öfverjägmästare utgöra lägst 3,200 kronor och högst 

 (3,200 + 34. 600 =) 3,650 kr., samt för jägmästare respektive 1,500 kr., 

 1,875 kr., 2,250 kr. eller högst 2,625 kr. Lägges däremot till grund före- 

 liggande förslag till ny lönereglering, skulle motsvarande pensionsunderlag 

 blifva: för öfverjägmästare lägst 4,000 kr. och Jiogst 4,600 kr., samt för jäg- 

 mästare respektive 2,300, 2,700, 3,100 och högst 3,500 kr. 



Beträttande de lägre skogsskolorna erinras, att om dem gäller hvad i 

 I S i^ b"" stadgas, så länge nuvarande lönestat tillämpas, och att aUtså pen- 

 sionsunderlaget skulle vara i ,000 kr. för föreståndare och 800 kr. för skogs- 

 rättare: hvaremot detsamma enligt löneregleringskommitténs förslag skulle 

 blifva lägst 2,000 kr. och högst 2,800 kr. för sådan föreståndare, som åtnju- 

 ter lön, samt lägst 700 kr. och högst 900 kr. för skogsrättare. 



Vidkommande kronojägarna tillåter jag mig återkalla i minnet hvad här 

 ofvan sagts angående de 24 > protestanterna». De ville ej gå in på att ålders- 



