PEXSIONSLAGEN. 29 



Ett annat exempel. Om en 63-årig jägmästare med tre ålderstillägg 

 måste afgå till följd af minskad arbetsförmåga och medhunnit blott 33 tjänsteår, 



så skulle hans pension blitva — . 3,500 = 3,300 kr., men har han 35 tjänste- 



35 

 år, får han full pension eller 3,500 kr. 



Särskildt torde böra understrykas, att endast tjänsteåren, men icke lef- 

 nadsåren, inverka på eventuella afkortningar. Desslikes fästes uppmärksam- 

 heten på de eventuella afdrag, som enligt 1 7 i^ skola göras på antalet tjän- 

 steår för åtnjutna tjänstledigheter för hälsans vårdande eller för enskilda an- 

 gelägenheter. 



Af ofvanstående synes emellertid framgå, att lagen verkar ganska stramt 

 på dem, som till följd af ohälsa urståndsättas att tjänstgöra före uppnådd 

 pensionsålder. Men klart är ock, att den å andra sidan verkar godt på 

 tjänsternas skötande, i det att vikariat under längre tid än fem år undvikas. 



Med afseende på särskildt kronojägares tillsättande har lagen en ej ringa 

 betydelse. Ej sällan inträffar att kronojägare tjänst sökes af någon, somredan 

 uppnått t. ex. 35 lefnadsår och har goda kunskaper och god praktik, den 

 senare dock icke i sfafcns tjänst. Antoges han, skulle han enligt hittills gäl- 

 lande föreskrifter blifva pensionsberättigad först efter ytterligare 35 år. Han 

 vore då 70 år gammal och hade säkerligen redan en rad af år varit oduglig 

 till tjänstgöring. För att undvika dylikt har man ofta funnit sig föranlåten 

 att refusera sådana sökande. Hädanefter bortfaller ett sådant skäl för af- 

 visandet, ty han måste i alla händelser afgå vid 65 resp. 63 års ålder och 

 får då pension, ehuru naturligtvis afkortad (se 3 och 6 ij§). 



Pensionsafgifternas storlek. 



Svar på spörsmålet, huru mycket vi skola betala i pensionsafgifter, läm- 

 nas oss i den kortfattade lo ij. Att emellertid med ledning endast af §:ns 

 ordalydelse lösa problemet, huru mycket vid ett gifvet fall skall betalas, är 

 ingalunda lätt. Ett dylikt problem kunde mycket väl inrangeras bland ma- 

 tematiska uppgifter vid studentskrifning. 



För att bäst klarera denna sak må vi först fundera på J^:ns 2:a stycke. 

 Där talas om ;- afgiftsprocent » och dess uträknande. Procenten skall »be- 

 räknas efter beloppet af det för tjänsten stadgade Jiögsfa pensionsunderlag och 

 utgör en tiondedels procent för hvarje helt hundratal kronor, dock icke i 

 något fall mindre än tre procent å nämnda pensionsunderlag». 



Må vi nu antaga ett gifvet fall: en jägmästare, som ännu ej intjänat 

 något ålderstillägg, och som får aflöning enligt nya föreslagna staten. 



Det för jägmästaretjänst stadgade Jiögsfo pensionsunderlaget utgör, såsom 

 vi förut sett, 3,500 kronor, således 35 hela hundratal kronor. För hvarje hundra- 

 tal skall beräknas ^ j^ %, för samtliga hundratal således 35 .^/lo = 3>5 %• 

 Sålunda är den stadgade procenten funnen, och det tyckes nu vara en smal 

 sak att med hjälp af §:s första stycke räkna ut, att årsafgiften skall utgöra 



3,500 . 3' ^ 



^= 122 kr. 50 öre. Detta förefaller emellertid så mycket hårdare, 



100 



som det ju, såsom vi sett, kan inträfta att han aldrig uppnår högsta pen- 

 sionsunderlaget och därmed högsta pensionen. En tjänstemannaförening i 

 hufvudstaden har ock hos K. M:t framhållit denna förmenta orättvisa — för- 



