34 



LITTERATUR. 



efter läranas en redogörelse för skyddsanordningar, exempel på föreskrifter för 

 skydd vid användandet af vissa maskiner o. s. v. Boken afslutas med ett om- 

 nämnande af de vanligaste anordningarna för torkning af virke. W. E — n. 



Skogszoologi. 



LAMPA, S. Undersökningar af grankottar 1907. (Entomologisk Tid- 

 skrift 1907, haft 4.) 



Originaluppsatser i svensk skogsentomologi äro nu för tiden sparsamma. 



Med desto större nöje kan rnan fästa herrar skogsmäns uppmärksamhet 

 på ett meddelande med ofvanstående titel af föreståndaren för statens ento- 

 mologiska anstalt. 



Professor L. redogör för resultaten af strängt taget tvenne olika under- 

 sökningar, hvilka utförts dels med insektskadade grankottar från Värm- 

 land, erhållna genom länsjägmästare A. Nilsson, dels med insektskadade frön 

 och kottar från Västergötland, hvilket senare material inlämnats af jägmästare 

 G. Schotte. 



Kottarna från Värmland befunnos vara starkt angripna af vecklarelarver, 

 framför allt af den vanliga grankottvecklaren (Grapholitha strobilella L.). Lar- 

 verna, hvilka som bekant anträffas inuti kottspolen, visade sig under hela 

 vinterhalfåret, från hösten till fram i maj månad, sysselsatta med närings- 

 gnagning, hvarvid efter hand så godt som alla frön i de af larver bebodda 

 kottarna uppsöktes och förtärdes. De fullbildade fjärilarna framkommo i maj 

 och juni. 



I härjningen deltog därjämte en tills vidare obestämd art 2S gallmyggorna 

 (Cecidomyia), hvars gula larver ännu i slutet af september voro oförpuppade. 

 Larverna i fråga lefva inuti .själfva fröna. Arten är möjligen identisk med 

 den från Tyskland kända C. strobi Winn. 



De skadegörande larverna visade sig vara åtföljda af flera arter parasii- 

 steklar, af hvilka Ephialtes glabratus Rtzb., Nemeritis cremastoides Hlmgr. och 

 Bracon anthracinus Nees. blifvit bestämda. 



Kottar och frö — det senare till öfver 15 X — ^^ån Västergötland 

 voro angripna af 2:ne slag af gallmyggor. Den ena arten synes vara iden- 

 tisk med den, som fanns i kottarna från Värmland. Den andra, likaledes 

 obestämd, kläcktes redan i maj och befanns på larv- och puppstadiet lefva 

 i kottefjällens tjocka, basala del. Professor L. förmodar därför, att denna 

 senare art endast i oväsentlig grad är skadegörande. 



Äfven i dessa frön funnos stckellawer, hvaraf några (Pteromaliner) kläcktes 

 redan i april och maj. Huruvida alla de observerade arterna lefva parasi- 

 tiskt, är dock ännu outredt. 



Några direkta utrotningsåtgärder mot de ofvan skildrade skadeinsekterna 

 kan man f. n. ej tänka på. Då såväl vecklare- som mygglarver tära på 

 fröna under hela vinterns lopp, synes emellertid lämpligt att, — därest man 

 är hänvisad till insamling af angripet utsäde — , klänga kottarna tidigast 

 möjligt. Vecklarelarverna afskiljas därvid helt från fröet. Mygglarverna med- 

 följa visserligen inuti fröna, men äro enligt prof. L:s observation så känsliga 

 för temperaturhöjning, att redan en stark klängningsvärme möjligen är till- 

 räcklig för att döda dem. 



Ett försök att i vatten skilja skadade och oskadade frön aflöpte 

 mindre väl. 



