DISKUSSION. I I 



på beräkningen, såsom omloppstid, åldersklasser m. m., på det att vederbö- 

 rande kunna vara i tillfälle bedöma förslagets lämplighet. 



I en norraalskog afverkar man gifvetvis hvarje år de träd som från 

 skogsvårdssynpunkt böra bort. Afverkningsberäkningen har där sålunda icke 

 till ändamål att bestämma det kubikmassebelopp, som årligen får afverkas, 

 utan ungefärliga storleken af det belopp, som kommer att afverkas. Vid 

 taxeringen tillvägagår jag så, att jag inom hvarje bestånd uppskattar (genom 

 erfarenhetstabeller eller på annat sätt) det belopp, som bör uttagas såväl nu 

 genast som ock framdeles under den period min beräkning afser. Men då 

 skogarna icke äro normala utan hafva öfverskott på huggbar skog, nödvän- 

 diggör krafvet på att erhålla en jämn och för framtiden uthållig skogsaf- 

 kastning, på samma gång skogarnas afkastningsförmåga uppbringas, att en 

 beräkning måste göras öfver det afverkningsbelopp, som hvarje år får utta- 

 gas. Dock vore det önskligt att föreskrift utfärdades därom, att förrättnings- 

 mannen alltid skall lämna uppgift på hela det kubikmasseoelopp som från 

 skogsvårdssynpunkt bör afverkas under perioden, detta i synnerhet beträf- 

 fande de norrländska öfveråriga skogarna, men på samma gång föreslå det 

 afverkningsbelopp, han anser lämpligt. Det förra beloppet sammanfaller gif- 

 vetvis ej alltid med vid taxeringen erhållet belopp af huggbar skog, ifall 

 sådan vid taxeringen särskilts, ty man tar därvid endast hänsyn till träden 

 i beståndet, men det är ej alltid rationellt att afverka de huggfärdiga träden 

 i alla bestånd, då man härigenom i vissa fall får för stora sammanhängande 

 hyggen, som försvåra föryngringen, dels ock måste ordna afverkningen 

 med hänsyn till vindförhållanden m. m. Men jag anser det sålunda vara 

 en fördel, att man särskildt angifver det afverkningsbelopp, som från skogs- 

 vårdssynpunkt bör afverkas, för att man klart skall kunna beräkna huru 

 mycket andra inverkande faktorer än de rent skogliga nödvändiggöra en in- 

 skränkning i detta belopp. Dessa andra faktorer äro som bekant fordrin- 

 garna på en jämn och uthållig skogsafkastning, att bereda enahanda fram- 

 tida tillgång på timmer, så att ej sågverk helt plötsligt skola behöfva ned- 

 läggas i brist på virke, olämpligheten af att på en gång bringa allt för stora 

 virkespartier i marknaden, hänsyn till flottledernas bärighet m. m. ]Man bör 

 i fråga om afverkningsberäkningen dock komma ihåg att indelningsförrättaren 

 under alla förhållanden endast har att afgifva förslag; det är kungl. domän- 

 styrelsen som fastställer hvilket belopp som skall afverkas. 



I planen böra för sådana skogar, där jägmästare sköter afverkningen, inga 

 detaljföreskrifter lämnas huru afverkningen vX-*-'// utföras, men bör förrättningsman- 

 nen däremot angifva huru han anser densamma lämpligast böra utföras. Re- 

 virförvaltaren bör gifvetvis i detta afseende hafva fullständig handlingsfrihet. 

 Hushållningsplaner för skogar under skogsstatens omedelbara vård och för- 

 valtning bruka ju ock därför endast fastställas till ledning vid skogsskötseln, 

 och har domänstyrelsen i vissa fall i fråga om kronoparker i Norrland ytter- 

 ligare markerat detta genom särskildt medgifvande i resolutionerna, att revir- 

 förvaltaren skall äga frihet förlägga afverkningen till andra trakter än i 

 planen föreskrifvits, därest han så anser nödigt, blott icke det bestämda be- 

 loppet öfverskrides, äfvensom att bestämma sättet för afverkningens uttagande. 

 Det händer ju ofta att under perioden rubbningar uppstå, som göra det 

 mera nödigt att afverka på andra ställen än vid indelningstillfället ansågs 

 lämpligast 



