DISKUSSION. 9 



skrifning och hushållningsplan med bilagor. För underlättande af orienterin- 

 gen indelas skogen i skiften och block. Att indela en skog i både block 

 och skiften anser jag dock onödigt. Man kan t. ex. antaga att en skog in- 

 delas i 2 block och hvarje block i tre skiften. För att således beteckna ett 

 visst bestånd måste jag ange såväl block som skifte. Jag anser det hafva 

 varit bättre att skogen i stället indelats i 6 block, hvarigenom onödig skrif- 

 ning undvikes. Detta som regel, ty undantag kunna ju behöfva göras. Jag 

 anser block lämpligare beteckning för denna systematiska indelning af skogen 

 än skiften, då dessa senare ju förekomma inom skiftesväsendet. Vid mät- 

 ning i skalan i:S,ooo bör blockens areal ökas och vid mätning i skalan 

 1:20,000 minskas i förhållande till de nu föreskrifna maximiarealerna för 

 skiften i förra fallet och block i senare. För beståndsbeskrifningens upp- 

 rättande vore det bra om föreskrift lämnades därom, att bestånden skola 

 hänföras till vissa närmare beskrifna mark- och skogstyper. 



Då begreppen ung, medelålders och gammal skog äro relativa, i det 

 skog, som i södra Norrland kallas gammal, vid samma ålder i öfre Norrland 

 lämpligare bör kallas medelålders, anser jag i likhet med inledaren att 

 dessa beteckningar böra utbytas mot åldersklasser. Men då man i Norrlands 

 olikåldriga skogar svårligen kan indela skogen i klasser på 20 år, böra 

 klasserna där erhålla större omfattning; för erhållande af jämförelsetal böra 

 de dock alltid vara jämnt delbara med 20. 



Beträffande själfva taxeringen anser jag ock i likhet med inledaren det 

 vara önskvärdt, att densamma jämväl inom de delar af Norrland, där endast 

 timmer kan afyttras, omfattade såväl hela trädens kubikmassa ögrenar och 

 stubben dock frånräknade; som ock samtliga taxerbara- träd jämväl under 

 minimidimensionen. Härigenom vunnes ju att olika skogar kunna jämföras i 

 afseende på virkesförråd m. m. Och i synnerhet då skogarna innehålla 

 öfverskott på gammal och öfvermogen skog, så att förhöjning måste göras i 

 afverkningsberäkningen, är det gifvetvis af största vikt att någorlunda 

 exakt veta de icke utväxta dimensionernas eller, så att säga reservtruppernas 

 storlek för bedömande af den öfvergångstid, hvarunder den utväxta öfver- 

 mogna skogen bör afverkas. Och vid en kommande revision af afverk- 

 ningsberäkningen, då ny uppskattning verkställes, har man möjlighet att be- 

 räkna skogens tillväxt nnder den gångna tiden. Det är ju svårt att 

 genom profstammar eller dylikt med formler någorlunda rätt beräkna 

 skogens tillväxtprocent i olikåldriga skogar. I detta afseende har en 

 väl genomförd skogsstatistik den största betydelse. Men om sålunda hela 

 skogens virkesmassa lägges till grund för afverkningsberäkningen enligt nor- 

 malprincipen men endast timmer kunna afsättas, bör densamma gifvetvis 

 jämkas med hänsyn därtill. I fråga om taxering af dessa träd under 

 afsättningsbara minimidimensionen bär man äfven betänka, att utvecklingen 

 går fort för närvarande och att gagnvirkesprocenten oupphörligt stiger i Norr- 

 lands skogar. Nu kan visserligen invändas, att man kan bestämma att i den 

 mån mindre virkesdimensioner än som i afverkningsberäkningen ingått kunna 

 afsättas, sådana få uttagas utöfver det bestämda afverkningsbeloppet. Det är 

 dock alltid af betydelse att någorlunda kunna ange storleken af detta nya af- 

 verkningsbelopp om t. ex. staten skulle finna det förmånligt att själf anlägga 

 pappersmassefabriker eller om utan föregående utsyning kontrakt om försälj- 

 ning af pappermasseved skola upprättas. 



