FÖRESKRIFTER RÖRANDE ALLMÄNNA SKOGARS INDELNING. 5 



fördelning och andra på frågan inverkande omständigheter gör klart för 

 sig, huru stor förhöjning eller minskning i beräknade afverkningsbeloppet, 

 som är behöflig och ur alla synpunkter lämplig, samt uttrjxker denna 

 i procent af den med normala omloppstiden beräknade årsafverkningen. 



För att emellertid kunna rätta omloppstiden efter markens oUka 

 produktionsförmåga bör. där skarpt skilda viarkboniteter i a/sevärd oni- 

 fattning förekomma, skogen med hänsyn härtill uppdelas i hygges följ der, 

 och årsafverkningen på förut antydt sätt beräknas för hvarje hyggesföljd 

 särskildt. Härmed bör dock i allmänhet äfven hyggesföljdernas betydelse 

 upphöra, därest de ej tagas dess större till ytvidden, sä att åldersklasserna 

 lyckas bli representerade i hyggesföljderna någorlunda i samma förhål- 

 lande, som de förekomma inom hela afverkningsblocket. Det vanliga är 

 dock, att åldersklasserna bli mycket ensidigt representerade, hvarigenom 

 svårigheter möta att på ett för beståndsvården tillfredställande sätt ta 

 ut de beräknade årsafverkningarna inom de olika hyggesföljderna. \'id 

 skogsskötsel behöfver man framförallt rum att röra sig på, för att ford- 

 ran pä jämn och uthållig afverkning skall kunna förenas med en god 

 skogsvård. Jag anser därför, att sammanlagda afverkningsbeloppet för 

 de inom ett afverkningsblock efter markbonitet eller andra grunder an- 

 ordnade hyggesföljderna må äga uttagas inom hela blocket och genom 

 det afverkningssätt. blädning eller trakthuggning, som vården af de olika 

 bestånden kräfver; ehuru man på så sätt lämnar större frihet för revir- 

 förvaltningen vid uttagandet af årsafverkningarna inom ett block eller en 

 större hyggesföljd, bör man det oaktadt naturligen ej släppa fordran på 

 att hyggena om möjligt ska anordnas så, att skogsförjmgringen å de 

 afverkade trakterna underlättas. 



Med afseende på norrländska förhållanden bör hela virkesförrådet 

 läggas till grund för afverkningsberäkningen äfven i sådana fall, där ej 

 alla i virkesförrådet ingående dimensionerna äro afsättningsbara. Ar den 

 minst afsättningsbara dimensionen låg, och skogen normalt växande, 

 torde någon särskild korrigering vid utstämplingen knappast behöfvas. 

 Mindre dimensioner, t. ex. under i8 cm. vid brösthöjd, som ej anses 

 kunna normalt utväxa, äro nämligen närmast att hänföra till sådant virke, 

 som genom allmänna själfgallringen ej utöfvar inflytande å afverknings- 

 beräkningen enligt normalförrådsprincipen. Ar afsättningsbara dimen- 

 sionen däremot högre bör i det belopp, som utstämplas, jämväl inräknas 

 den kubikmassa af icke afsättningsbart virke, som ur skogsvårdssynpunkt 

 samtidigt borde afverkas. 



Största intresset, men äfven svårigheten i den norrländska skogsin- 

 delningen knyter sig dock till frågan om tillgodogörandet af den öfver- 

 mogna och trögväxande skogen. Rörande denna fråga vill jag endast 



