96 HENRIK HESSELMAX. 



den af geologerna lämnade kartan. För detta ändamål rekognoscerades 

 Färön jämte socknarna Hangvar, Hall, Rute, Hellvi, Lärbro, Othem, 

 Hejnum, Fole och Gothem. Kapten Sy Ivan har därjämte tagit reda 

 på kalkugnarnas förekomst och inhämtat upplysningar om dessa samt 

 företagit mätningar och uppskattningar af de profytor, som utlades. För 

 den beredvillighet och det intresse, hvarmed kapten Sy Ivan utförde de 

 arbeten, som kommo på hans lott, är det mig en angenäm plikt att tacka. 



Mina egna undersökningar började på Gotland den 5 augusti och 

 afslutades den 5 oktober. Under denna tid undersöktes äfven Fåröns 

 flygsandsfält, hvaröfver en särskild berättelse nyligen tryckts. 



Den följande framställningen utgör en redogörelse för de resultat, 

 som denna undersökning lämnat, samt för de åsikter, hvartill jag kommit 

 angående det gjorda lagförslaget. 



Kap. 2. För undersökningen bestämmande synpunkter. 



Det af skogsvårdsstyrelsen i Gotlands län väckta förslaget afsåg en 

 utsträckning af lagen angående skyddsskogar. Som bekant afser den 

 nu gällande skyddsskogslagen att bibehålla sådana skogar, som utgöra 

 ett skydd mot fjällgränsens nedgående och mot flygsandsfältens utbred- 

 ning. Den afser sålunda bevarandet af sädana skogar, som på grund 

 af klimatets beskaff"enhet (ijällskogarna) eller markens natur (skogarna 

 på flygsandsfälten) kunna anses särskildt hotade i sin existens. Men 

 den går därjämte ut på att bevaka och sk}'dda allmänna och gemen- 

 samma intressen. Fjällskogarna spela en afgjord roll i klimatologiskt 

 hänseende; deras uthuggande betyder en vidare utbredning af det kalla 

 och ^ råa fjällklimatet med dess häftiga vindar. Detta är här så mycket 

 mera fallet, som fjällskogarna äfven på grund af den försvagade frösätt- 

 ningen kämpa med stora föryngringssvårigheter. Har skogen afverkats 

 i fjällgränsens omedelbara närhet, kommer den aldrig tillbaka. På flyg- 

 sandsfälten åter kan skogens devastation betyda, att de bundna dynerna 

 bryta upp och breda ut sig öfver omgifvande marker. Helt nyligen har 

 jag kunnat göra en i detta hänseende mycket belysande undersökning, 

 till hvilken här hänvisas.' Man kan sålunda med fullt fog säga, att 

 det varit hänsynen till allmänna och gemensamma intressen, som lagt 

 de svårskötta fjällskogarna och flygsandsfälten under en strängare lag- 

 stiftning än öfriga enskilda tillhöriga skogar i riket, om man undantar 

 de speciallagar, som gälla för Lappmarken. 



' Om flygsandsfälten på Fårön och skyddsskogslagen af den 24 juli 1903. Meddelan- 

 den från Statens skogsförsöksanstalt. H. 5. 1908. Skogsvårdsföreningens tidskrift. 1908. H. I. 



