VEGETATIONEN OCH SKOGSVÄXTEN PÅ GOTLANDS HALLMARKER. qq 



vara täckta med de nyss omnämnda kvartära aflagringarna. Den blottade 

 berggrunden är då nästan alldeles naken eller också betäckt med ett tunt 

 lager vittringsjord, uppkommet till väsentlig del genom sönderdelning af 

 hällen. I de smärre flacka sänkorna finner man stundom små aflagringar 

 af sand och morän, på många ställen vallar af strandgrus. När dessa 

 jordarter — sanden, moränen, strandgruset och vittringsjorden — äro 

 mycket tunna, har mark}'tan i hufvudsak karaktären af en berggrund. 

 Dylika områden — nakna eller med ett mycket tunt jordlager täckta 

 hällar — äro i enlighet med geologernas undersökningar på den med- 

 följande kartan betecknade som hällmarker. 



Hällmarkerna bilda i regel plana, jämna terrängformer, hvil- 

 ket icke är utan betydelse tor vegetationen, då vattnet härigenom lång- 

 sammare afrinner och lätt samlar sig åtminstone vår och höst i de flacka 

 sänkorna. (Jmfr de talrika, längre fram meddelade bilderna.) Sällan 

 finner man en topografi, som liknar våra urbergsområden. Härom erinra 

 emellertid, liksom några delar af sydligaste delen af ön, de klintar, som 

 finnas på mellersta Gotland, t. ex. Lindeklint (fig. i), Lojstaklint. De 

 utgöras af hårdare, motståndskraftigare rester af den för öfrigt bortero- 

 derade berggrunden och åstadkomma en landskapstyp, som är sälls}-nt 

 på Gotland. 



Hällmarkernas geografiska fördelning på ön. En bUck på 

 den medföljande kartan visar, att man trots det. att hällmarker före- 

 komma sä godt som öfver hela Gotland, dock kan urskilja vissa områ- 

 den, där hällmarkerna äro talrikare. Vi kunna lämpligen urskilja 4 dy- 

 lika hällmarksovirådoi . 



i) Det nordvästra hällmarksomrädet sträcker sig från Tofta 

 sockens kustområde utmed kusten genom socknarna \'ästerhejde, Visby 

 landsförsamling, Västkinde, Lummelunda, Stenkyrka, Hangvar, Hall och 

 Fleringe öfver till Fårö. 



2) Det norra inre hällmarksområdet går från Stenkumla genom 

 Västerhejde, Follingbo, Hejdeby, Bro, Fole, Hejnum, Othem, Rute. 

 Bunge och Hellvi socknar och förenar sig på norra Gotland med det 

 nordvästra hällmarksområdet. Någon sträng begränsning af dessa om- 

 råden gent emot hvarandra är emellertid ej möjlig. 



3) Det mellersta hällmarksområdet sträcker sig som ett band 

 öfver ön frän Klintehamnstrakten på västra kusten till Östergarn på 

 den östra. Det går genom socknarna Klinte, Fröjel, Hejde, Lojsta, 

 Linde, Etelhem, Buttle, Garde, Älskog, Ardre, Kräklingbo, Gammel- 

 garn och Östergarn. Det sänder upp en mindre gren genom \'äte 

 och \'iklau till Sjonhem. 



