VEGETATIONEX OCH SKOGSVÄXTEN PÅ GOTLANDS HÄLLMARKER. lOI 



Bildas hällens yta af mera ren kalksten, betingas dess sönderfallande 

 af kalkstenens petrografiska natur. Vi kunna i det fallet skilja mellan 

 oskiktad kalk eller refkalk och skiktad kalk. Den oskiktade kalken eller 

 refkalken har på ytan en högst oregelbunden relief (rauknatur) och 

 är genomsatt af band eller körtlar af märgelskifter. Den är vanligen 

 rik på springor och sprickor i olika riktningar. En profil genom ref- 

 kalk företer ofta ett småknottrigt, oregelbundet utseende (se fig. 33). 



Ur Statens sko^sförsöksanstalts samlingar. 



Fot. af förL 



Fig. 2. Naken, sprickfylld häll med slukhål af hård, svårvjttrad kalksten. Älskogs >n norr 



om Sigsarfve. *'„ 1 907. 



Af den skiktade kalkstenen kan man urskilja sådan med tunna 

 skikt, som mera lätt lossna frän hvarandra (fliskalk), och sådan, som är 

 aflagrad i mäktiga massiva bankar. Till den senare kalkstenssorten höra 

 vanligen de vidsträckta megalomusbankarna, liksom stromatoporkalken. 

 De hällar, som bildas af de sistnämnda kalkstensarterna, visa sig i allmän- 

 het mycket motståndskraftiga mot de agentier, som kunna sönderspränga 

 hällen. De gå därför ofta i dagen som alldeles nakna berghällar, som 

 sakna ett ytlager med vittringsjord eller också ha endast ett mycket tunt 

 sådant jordskikt. I stället äro dessa hällar ofta genomsatta af vertikala 

 springor och sprickor, hvilka ofta gå i samma riktning hos samma häll 



