VEGETATIOXEN OCH SKOGSVAXTEN PA GOTLANDS HÄLLMARKER. I I 5 



kalkstensarter. Genom mullbildning af de nakna hällarna kan man 

 heller icke hoppas pä någon utveckling af bestånd. Saknas ett tillräck- 

 ligt djupt lager med vittringsjord, blir humusskiktets fuktighetsförhållan- 

 den allt annat än gynnsamma för skogens föryngring och växt. 



Med dessa uttalanden angående de nakna hällarnas oförmåga att 

 producera sammanhängande bestånd är emellertid icke sagdt, att skogs- 

 växten på desamma för närvarande är sådan, som den kan bli. Bättre 

 resultat kunna säkerligen här och där nås, om vegetationen ostördt får 

 utveckla sig, men enligt min mening och erfarenhet kunna här några 

 bestånd aldrig komma till utveckling, utom i de fall, där springorna 

 ligga mycket tätt. 



Blifva träden, som växa i springorna på en dylik häll af någon 

 större utsträckning, på en gång afverkade, så att hällen på en gång 

 blir kal. dröjer det mycket länge, innan någon skog kommer tillbaka. 

 Faran af dylika sköflingar är emellertid för Gotland i sin helhet 

 mindre betydande, dä dylik hällmark ej bildar några större samman- 

 hängande partier. 



II. Vegetation och skogsväxt å hällmarker med dränerad 



vittringsjord. 



Hällmarken är i regel bevuxen med skog, när vittringslagret har en 

 mäktighet af 20 — 30 cm. eller därutötver. och då det är väl dräneradt, 

 så att det ej bildar sig några vattensamlingar på hällen under våren 

 och hösten. Tallen är det viktigaste trädet; dessutom förekommer gra- 

 nen inom somliga områden ganska rikligt. Löfträd saknas däremot 

 eller spela en underordnad roll. 



Med hänsyn till trädens höjd och utseende, beståndens slutenhet 

 och markbetäckningens sammansättning förete tallskogarna å hällmark 

 en ganska stor omväxling. Hvad själfva bestånden beträlia, tinna vi en 

 hel serie från de glesa, jtterst låga skogarna med mycket ringa produk- 

 tionsvärde, som växa på den svårvittrade hällen, ända till fullt slutna 

 tallskogar å bättre häll, där flere träd kunna lämna timmerstockar, ehuru 

 små och korta, såsom i allmänhet på Gotland. I de glesa, låga skogarna 

 visar markbetäckningen den största öfverensstämmelse med de förut 

 skildrade växtformationerna å naken häll, medan de mera slutna bestån- 

 den likna de örtrika tallskogarna, som äro så karaktäristiska för Gotland. 



Xågra belysande bestånd må här sknldras, hvar\id början göres 

 med dem. som mest likna den usla skogsväxten å de nakna hällarna. 



Bestånd af spridda träd. Såsom exempel härpå kan lämpHgen 

 anföras ett bestånd å stromatoporkalk. sålunda en svårvittrad bergart, nära 

 Katrinelund i Visbv landsförsamling men inom gränsen för Västkinde s:n. 



