I2Ö HENRIK HESSELMAN. 



priset. Gotlandsslipers, huggna på hällmarker, skattas högt. De anses 

 nämligen vara mycket hållbara på grund af betydande kådhalt och täta 

 årsringar. 



På den bästa, djupt vittrade hällmarken samt på strandvallarna 

 (jmfr. fig. 12 och 13) kan man däremot hugga sågstockar ur jämförelse- 

 vis väl formade träd. Här ha bestånden kommit upp mycket tätt. På 

 dylik mark har jag nämligen under den förflutna sommaren (strandvall 

 nära Ire och bättre hällmark vid Häftings i Hangvar socken) kunnat 

 iakttaga riktigt jämna och goda ungskogar. Märklig är emellertid sko- 

 gens ringa höjd, cirka 12 m. (se bilderna fig. 12 och 13). Med den ringa 

 höjd, som träden nå, är deras för öfrigt normala beskaffenhet ganska 

 anmärkningsvärd. Någon synnerligen öfverdrifvet stark grenbildning finnes 

 ej. Orsaken till trädens egenheter torde ligga däruti, att de utvecklats ur 

 täta ungskogsbestånd, som uppkommit på näringsrika, men torra och 

 grunda ståndorter. Afven vinden torde spela en roll. 



Såsom exempel på hällmarkernas produktionsförmåga kunna följande 

 uppskattningar meddelas (se tabellen ä nästa sida). Här upptagas såväl 

 starkt luckiga och mycket glesa, som mera slutna och jämna bestånd. 



De i denna tabell lämnade upplysningarna må vara tillräckliga för 

 att angifva hällmarkernas produktionsförmåga. Den stora luckigheten 

 i bestånden, trädens ojämna ålder, förorsakad bland annat af en ständig 

 plockhuggning, markens stora växlingar äfven inom mycket små områ- 

 den göra det omöjligt att utlägga några tadelfria profytor. De lämnade 

 uppgifterna må därför endast betraktas som några exempel på hällmar- 

 kernas nuvarande skogstillstånd. Profytorna äro rätt stora (i har), hvari- 

 genom mindre tillfälligheter undvikits. För verkligt goda genomsnittstal 

 hade emellertid fordrats vida större uppskattningar. 



Jämte produktionsförmågan äro föryngringsförhållandena af synnerlig 

 vikt att lära känna. 



Tallen är i hällmarksskogen rikligt kottebärande. De mera fristå- 

 ende träden blomma stundom hvarje år, och marken under dem är då 

 tätt öfverströdd med öppnade äldre kottar. Någon skillnad med afseende 

 på förmågan att öppna sig har jag ej funnit mellan kottar från häll- 

 markstallar eller andra tallars. Kottarna äro stundom angripna af en in- 

 sekt, men eljes öppna de sig normalt. Kotterikedomen är också fullt för- 

 klarlig. Den är en följd af ståndortens beskaffenhet. Ringa vattentill- 

 gång, hög värme och rikligt ljustillflöde gynna frukt- och blombildningen 

 hos växterna. Örterna och gräsen på de öppna hällmarkerna äro 

 också i regel utomordentligt rikt blommande. Många af dessa låga 

 växter äro nämligen alldeles öfverströdda med blommor, t. ex. Tliytnus 

 serpyllum och Arenaria gothica. 



