VEC.ETATIONKN OCH SKOGSVÄXTEN lÅ COTLANnS HÄLLMARKER. I 5,; 



ringe af breda alldeles sterila strandvallar. Liksom i Fleringe förekomma 



äfven här träskhedar. 



Mellan det mellersta och det södra hällmarksområdet finnas partier med 

 märgelskififer och vittringsjord. Vittringsjorden är delvis uppodlad och 

 använd som äker, t. ex. i Eke, Burs och Närs socknar. Där den är 

 bättre dränerad, bär den en ganska vacker barrblandsskog af samma typ 

 som å moränmärgel. t. ex. i Burs och Rone socknar. Där dräneringen 

 är sämre såsom i Xärs socken och på området mellan Hellvide gård i 

 Eke socken och hafvet förekomma dels alfvarområden på stark uppfr}'S- 

 ningsjord, dels också vidsträckta blekevätar. Det stora området med 

 märgelskiffer i Sproge och Hablingbo socknar mellan landsvägen och 

 hafvet lär bära dålig tallskog och ha dålig dränering. Det besöktes ej 

 under undersökningarna. 



Hvad södra hällmarksområdet beträffar, finnas här hufvudsakligen 

 alfvarområden. 



Den stora växling i vegetationen, som hällmarkerna förete, beror 

 först och främst pä de högst växlande betingelser för vegetationen, som 

 kalkstenarna och märgelskiffrarna erbjuda genom sitt olika förhållande 

 till vittring och dränering. Men liksom öfverallt annorstädes i vårt land, 

 i synnerhet i dess södra delar, spelar människan en mycket viktig roll 

 för vegetationens sammansättning och skogarnas beskaffenhet. I de två 

 följande kapitlen skola vi närmare söka skärskåda betydelsen af män- 

 niskans ingrepp, i synnerhet i de delar, som äro af afgörande vikt för 

 det framlagda lagförslaget. Härvid börja vi med att undersöka afverk- 

 ningens och skogssköflingens inverkan på hällmarkernas förmåga att 

 producera skog, därefcer de faktorer, som kunna framkalla alfvarom- 

 råden på ursprungligen skogbeväxt mark. 



Kap. 7. Afverkningens och skogssköflingens inverkan 

 på hällmarkernas skogsbestånd. 



Hällmarksskogarna under kalkbränningens tid. De publi- 

 cerade bilderna och de verkställda virkesuppskattningarna visa, att 

 hällmarksskogarna i första rummet kunna användas till ved. Det har 

 funnits tider under Gotlands ekonomiska historia, då vedförbrukningen 

 var mycket större än nu och då frambringandet af ved spelade en vik- 

 tigare roll än för närvarande. Detta var under kalkbränningens dagar. 

 Det var en i hög grad vedförbrukande industri, som gjorde kalkugnsved 

 till en viktig handelsartikel på ön. För detta ändamål kunde hällmarks- 

 skogarna lämpligen användas. Det har därför legat nära till hands att 



