VEGETATIONEN (KH SKOGSVAXTEX PA COni.AXDS HÄLLMARKER. I 55 



1886 237890 hl 59472 famnar 



1896 207921 >^ 51980 > 



1906 81049 » 20262 



Enligt uppgift kostade kalkugnsveden per famn 



1800 12 — 16 skilling, 



1840 3 riksdaler, 



1906 7 ä 8 kronor. 



Kalkugnarna anlades i allmänhet på själfva hällmarkerna eller i 

 deras omedelbara närhet. Transporten af sten blef härigenom så ringa 

 som möjUgt. En stor del af veden togs också härifrån. De knotiga 

 hällmarkstallarna voro lämpliga för ändamålet. 



Kalkbränningen med dess stora vedåtgång har därför säkerligen 

 hat't till följd stora afverkningar å hällmarkerna. 



För att se huruvida dessa afverkningar åstadkommit några kala häll- 

 marker upptogos kalkugnarna på en särskild karta. Uppgifter inhämtades 

 så vidt möjligt angående tiden för deras brukande, åtgången af ved etc. 

 Vid undersökningen påträffades ej mindre än 239 kalkugnar, hvaraf 204 

 äro raserade. Af de återstående 35 kalkugnarna användas endast sex 

 för ständigt bruk. En jämförelse mellan kalkugnarnas belägenhet och 

 skogsväxten på hällarna har visat, att skogen i kalkugnarnas närhet är 

 lika tät som annorstädes. Ha vi plana, jämna, mycket svårvittrade 

 hällar, ha vi de glesa, spridda martallarna, ha vi åter mera vittrade eller 

 sönderspruckna hällar, ha vi slutna skogsbestånd. På mellersta hällom- 

 rådet mellan västra kusten och järnvägen Visby — Hafdhem, där vi ha icke 

 mindre än 45 till största delen nedlagda kalkugnar, finnas i nuvarande 

 stund utom äldre, sparade skogslotter vidsträckta, sammanhängande 

 40 — 50-åriga ungskogar, stundom så täta, att de behöfva gallras. Sär- 

 skildt är detta fallet på det mera sammanhängande hällmarksområdet 

 genom Fröjels, Klinte och Hejde socknar, där vi ha icke mindre än 26 nu 

 till största delen nedlagda ugnar (jfr fig. 23). Dessa ungskogar visa, 

 att man här fordom, kanske under kalkbränningens tid, gjort vidsträckta 

 kalhyggen. För att närmare belysa återväxten på hällarna utvaldes här 



ganska olika vid olika ugnar; de mindre ugnarna förbruka jämförelsevis mera än de större. 

 Olika bränningar fordra också en mycket olika vedåtgång, den första bränningen för året 

 fordrar mera än de senare. Enligt uppgift af godsägare Nyberg, Pafvalds, Lärbro, åtgä 

 3 ä 3,5 palmar ved (7' x 7' x 6 kvarter' till 4 läster (19 hl.) osläckt kalk. Enligt en annan 

 uppgift från Ar i Fleringe åtgår 1,5 kast i medeltal till en läst kalk (l kast = 6' x 6' x 3,5'). 

 Hvad som gör det ännu svårare ati på ett noggrant sätt beräkna vedåtgången är, att kalk- 

 ugnsved mätes än i famnar = palmar, än i kastar, och att mycket olika mått uppgifvas för 

 palmen eller kasten. I alla händelser har kalkbränningen fordrat en betydande vedåtgång. 

 De inhämtade upplysningarna antyda, att tullkammarens beräkningar angående vedåtgången 

 t. o. m. varit för låga. 



