158 



HENRIK HESSELMAN. 



En granskning af tabellen visar, att vi ha ett stort öfverskott på 

 mindre dimensioner och yngre träd. Äfven de manshöga tallarna äro, 

 såsom förut nämnts, ganska gamla på hällarna, men med den långsam- 

 het, hvarmed träden till att börja med växa, måste man dock räkna 

 dem till ungskogen. Några af dessa träd med klenare dimensioner 

 komma liksom alltid i skogsbestånden ej att utveckla sig vidare, men 

 i regel visa de en hög löpande diametertillväxt samt god höjdtillväxt. 



Denna undersökning af hällmarkerna ger sålunda vid handen, att 

 föryngringen under senare tid varit ganska liflig. När man ser häll- 

 marksskogarnas nuvarande utseende, tränger sig ock såden tanken fram. 



Ur Statons skogs försöksanstalts samlingar. Fot. af förf 



Fig. 24. Ltsikt öfverpHejdeby hällar från kalkugnsruinen. Hejdeby sn. '/s '9°7- 



att de i stället för att gå tillbaka med hänsyn till skogsväxten närma 

 sig en period, hvarunder de blifva mera täta och slutna, än hvad de 

 varit under den närmaste tiden förut Säkerligen hafva de under kalk- 

 bränningens mest florerande tid varit illa åtgångna. Nu däremot gå de 

 mot en tid af en större produktion. 



Det finnes dock vissa hällmarker, som totalafverkades under kalk- 

 bränningens tid, men där skogen ännu icke kommit tillbaka. Ett sådant 

 område är Hejdeby hällar, 0,5 mil öster om Visby. Här finnes en kalk- 

 ugn, där det brändes för 40 år sedan. Veden togs frän de omgifvande 

 hällarna, hvilka inom stora områden totalt kalhöggos. Nedanför kalk- 

 ugnen utgöres hällen af stromatopor-kalk, sålunda en svårvittrad, för 

 skogen synnerligen ogynnsam kalkstensart. (Jster om denna går ett 

 band lepidiziaskififer, en märglig, mera lättvittrad kalksten. Öster om 



