170 HENRIK HESSELMAX. 



inkomstkälla för fåröborna. Ehuru skogen pä hällmarkerna å Fårön är 

 vida bättre, än den, som någonsin skulle kunna växa å södra Gotlands 

 flesta alfvarområden, torde man dock äfven här behöfva genomföra en 

 väl afvägd ekonomisk kalkyl för att visa, att skogsbruk är mer lönande 

 än fårskötsel. Vi skola komma i håg, att det här gäller en för skogs- 

 skötsel mindre väl ägnad mark, som förträffligt passar för fårafvel. Ett 

 tillmötesgående af båda intressena genom att under vissa tider afstänga 

 vissa hagar, där skogen ostördt kan föryngra sig, torde möjligen vara 

 det ekonomiskt bästa tillvägagångssättet. På Fårön stöter detta på 

 mindre svårigheter, då man å hällmarkerna har talrika stengärdesgårdar. 

 Ett sådant ekonomiskt betraktelsesätt är fullt berättigadt, såvida 

 icke de nakna hällmarkerna ha någon mera allmän betydelse. På Got- 

 land vill man, såsom förut nämnts, påstå, att de inverka på klimatet. 

 Vi gå därför att undersöka denna fråga. 



Kap. 9. De kala hällarnas och skogens eventuellt 

 klimatiska betydelse. 



Nederbörden på Gotland. Den för skogsbruket mest betydande 

 egendomligheten i Gotlands klimat är den ringa nederbörden under 

 våren och försommaren. Nederbördsbristen under våren är synnerligen 

 besvärlig för all skogskultur och spelar likaledes en viktig roll för landt- 

 bruket. Allt som kan motverka olägenheterna af torkan har stor bety- 

 delse för Gotland, och hvad som kan göras för att möjligen i det hän- 

 seendet förbättra klimatet bör tagas under öfvervägande. För att när- 

 mare belysa Gotlands ställning i afseende på nederbörden, jämförd med 

 orter på Sveriges fastland, meddelas här nedan en tabell öfver medel- 

 nederbörden för de olika månaderna och året i sin helhet i Visby, Vä- 

 stervik, Kalmar och Jönköping (den senare representerande en in- 

 landsstation). 



Af den meddelade öfversikten framgår, att Gotland (Visby) om för- 

 somrarna t. o. m. är torrare än den nederbördsfattiga Kalmartrakten. 

 Med hänsyn till nederbördens fördelning under året liknar Gotland 

 Sveriges ostkust. Här gör sig ett sekundärt maritimt inflytande gäl- 

 lande, som yttrar sig uti torra vårar och försomrar, men relativt neder- 

 bördsrika höstar och eftersomrar (maximum under augusti). Orsaken 

 härtill är temperaturmotsättningen mellan land och haf. Hafvet är på 

 våren och försommaren kallt, och afdunstningen är därför ringa. Landet 

 uppvärmes däremot hastigare än hafvet. Den härigenom uppvärmda 

 luften stiger uppåt och afkyles, b.varvid den medförda vattenångan, om 



