VEGETATIONEN OCH SKOGSVÄXTEN PÄ GOTLANDS HÄLLMARKER. I 79 



verkan på nederbördsmätningen. ' Emellertid visa observationerna, att 

 skogens roll växlar under olika förhållanden. Den skulle sålunda ha 

 större betydelse utmed kuster och sjöar än inuti landet.^ 



Skogen verkar regnbefordrande därigenom, att en regnförande vind, 

 som träffar en skogbeväxt trakt, föres uppåt till en höjd, ungefär mot- 

 svarande skogens medelhöjd. Genom träden ökas vindens friktion mot 

 marken, hvarigenom den erhåller täta impulser till uppåtstigande rörelser. 

 Härigenom befordras luftens afkylning och vattenångans kondensation. 

 Slutligen verkar skogen på nederbörden genom det vindskydd, den be- 

 reder. På skyddade platser kommer regnet marken bättre tillgodo än 

 på de fria, blåsiga slätterna. Skogen verkar nederbördsbefordrande huf- 

 vudsakligen därigenom, att regnförande vindar tvingas upp i högre luft- 

 lager. Däremot känner icke den moderna meteorologien någon egenskap 

 hos skogen, hvarigenom den direkt skulle kunna tänkas framkalla regn. 



Man måste sålunda antaga, särskildt när det gäller Gotland, att skogen 

 kan spela en viss, kanske afsevärd roll för nederbörden. Den betydelse den 

 kan ha härutinnan beror dels på dess höjd, dels på dess utsträckning. Skall 

 man därför vinna praktiskt afsevärda resultat, bör skogen på Gotland 

 behandlas som ett helt. Från meteorologisk synpunkt finns det intet 

 skäl att särskildt afskilja hällmarkerna. De spela med all säkerhet icke 

 den roll för den ringa nederbörden, som förmenats. Den skog, som 

 skulle kunna trifvas på de nu kala hällmarkerna, skulle i alla händelser 

 bli af den mest usla beskaffenhet och sålunda äfven i meteorologiskt 

 hänseende vara af underordnad betydelse. 



Skogens roll såsom vindskydd. En meteorologisk faktor, som 

 för Gotlands växtvärld spelar en ganska viktig roll, är vinden. Gotland 

 har liksom öar i allmänhet ett mycket blåsigt klimat, särskildt är nord- 

 västen pinsam. Utmed kusterna visar sig vindens inverkan starkast på 

 trädvegetationen. Grenarna på vindsidan blifva undertryckta eller svagt 

 utvecklade, på läsidan bli de kraftigare utvecklade. Granen och tallen 

 förhålla sig något olika. Hos granen blifva stundom alla skotten på 

 vindsidan undertryckta, under det att många grenar kunna utvecklas på 

 läsidan. Hela kronan blir utprägladt ensymmetrisk. Grenarna utmed 

 marken utvecklas starkt, slå rötter och utveckla nya upprätta skott. 

 Härigenom bildas mycket täta, risiga bestånd. Tallarna förete ett mera 



' Miittrich. Uebcr den Einfluss des Waldes auf die Grösse der Niederschläge. 

 Zeitsch. f. Först und Jagdwesen. Sid. 27. Band 24. Berlin 1892. Äfven i Das Wetter. Bd. 9. 

 Braunschweig 1892. 



* Hur svårlöst frågan angående skogens roll för nederbörden är och hur olika resultat 

 man erhållit pä olika platser framgår nogsamt af senare tiders undersökningar. Jmfr Miittrich 

 Citeradt arbete och Hamberg. Skogarnes inflytande på klimatet. Vetenskapsakademiens 

 årsbok 1903. Stockholm 1903. 



