VEGETATIOXEX OCH SKOOSVÄXTEX PÄ GOTLAXDS HÄLLMARKER. I QQ 



de därutaf beroende återväxtmöjligheterna ådagalade emellertid att den 

 eventuella skogsvårdsstyrelsen måste på marken låta undersöka hvarje 

 enskildt fall, såvida den på ett praktiskt sätt skulle kunna befordra 

 skogsvården, då den hade att gifva tillstånd till saluafverkningar. 



Om sålunda den under den sistförflutna sommaren verkställda un- 

 dersökningen lämnat ett bestämdt negativt resultat angående hällmarkerna 

 såsom särskilda skyddsområden, har den däremot i någon mån kunnat 

 bidraga till lösandet af frågan angående Gotlands skogslagstiftning i 

 allmänhet. Den af skogsvårdsstyrelsen begärda undersökningen har jag 

 på det sättet sökt utföra sä att något praktiskt resultat måtte erhållas. 



Upplysningar till kartan. 



Den bifogade kartan har åstadkommits på följande sätt. Hällmar- 

 kerna på södra och mellersta och på större delen af norra Gotland ha ut- 

 lagts i enlighet med de anteckningar om hällmarker, som finnas på de hit- 

 tills outgifna rekognosceringsbladen från Gotland. Med stort tillmötesgående 

 ha statsgeologerna d:r Munthe och d;r Hedström tillåtit mig att på detta 

 sätt publicera geologernas anteckningar om hällmarkemas utbredning. Några 

 delar af norra Gotland samt Fårön äro ännu icke rekognoscerade af geolo- 

 gerna. Här har kapten Sam. Sylvan i hufvudsak kompletterat kartan (se 

 kap. i). Barrskogen har utlagts i enlighet med topografiska kartans barr- 

 skogstecken. Där barrskogstecken saknas å hällmarkerna, fins alfvar. Vitt- 

 ringsjord utan barrskogstecken är dels åker, dels inom ett mindre område i 

 Närs socken alfvar. Mindre alfvarområden (kulturalfvar) ha icke kunnat ut- 

 märkas. I Näs sn. utgöres det som märgelskiffer betecknade området i sin 

 östra del af Girvanella och Proteusmärgel, som delvis är odlad, delvis alfvar. 

 På Fårön ha områden med strandvallar utlagts som hällmark, då det varit 

 omöjligt att i denna lilla skala här åtskilja hällmark och strandgrus. Väster 

 om Fleringe kyrka fins ett mindre orekognosceradt område. I den skala, 

 hvari kartan publicerats torde den få anses såsom ganska tillförlitHg och 

 ändock fylla ett praktiskt syfte. Den utgör i alla händelser ett stöd tör be- 

 dömande af lämpligheten och nödvändigheten af en skogslag för Gotland i 

 sin helhet. 



Kartan kan icke i de delar som icke undersökts af geologerna göra 

 anspråk på att i detalj vara korrekt, men i det stora hela är den nog riktig. 

 Hvad märgelskiffern och vittringsjorden beträffar, äro sådana delar utmärkta, 

 som närma sig hällmarker, men äro starkare vittrade än dessa, hvarigenom 

 de erbjuda vegetationen andra betingelser än de egentliga hällmarkerna. I 

 Sprage t. ex. är märgelskiffern delvis odlad. 



