208 



AND, HOLMGREN. 



smältvattnet såväl åt norr som söder, i synnerhet åt söder bildande 

 bäckar och sammanhängande myrar, hvilka gifva det flacka, nedom 

 kalfjället liggande landet, en i hög grad ödslig prägel. 



Beträffande det egentliga skogsområdet utgöres detta norr om nyss- 

 nämnda ijällsträckning i stort sedt af en svagt kuperad sluttning mot 

 Ströms vattudal, å hvilken enstaka isolerade fjäll resa sig, bland hvilka 

 må nämnas Munsrjället, Gräsfjället m. fl. Samma karaktär ha stora sträc- 

 kor af landet söder om ijällryggen. Öster om densamma däremot är 

 landskapet mer kuperadt, hvilket i synnerhet är fallet söder om Svanings- 



JSlFtskdvattnet 



1 Orunjdvaltnet 



Skala 1 tfOOOO 



Fig. 2. Karta öfver ett s. k. ruland å vattendelaren mellan Fiskåvattnet och St. Jougden 



i Frostvikens socken. 



sjön, kring Ringsjöarna liksom äfven kring Abborrvattnet. Här höja sig 

 de skogklädda bergen 500 — 550 m. ö. hafvet under det dalbottnarna 

 ligga c:a 300 m. Söder härom, kring By- och Finnvattnen, Ojaren som 

 ock kring Lakavattnet, utgöres landet i stort af en kuperad högplatå, 

 där höjderna nå 600 — 700 m. under det sjöarnas ytor ligga å 440 — 500 

 m. ö. hafvet. 



I geologiskt afseende kan hela området uppdelas i fyra i norr och 

 söder gående bälten. Berggrunden inom det västligaste af dessa bälten 

 (å kartan betecknadt med i), omfattande västra delen af nedre Jorm- 

 dalen som ock hela den öfre, utgöres af kambriska och siluriska bild- 

 ningar. Karaktäristiskt för dessa bergarter torde i allmänhet vara deras 



