2 Ib AND. HOLMGREN. 



liga nederbördsvindarna. Att västanvindarna inom områdets östliga 

 delar böra vara torra vindar är påtagligt. Att samma är förhållandet 

 i de södra delarna inom Hotagens socken finner sin förklaring i den 

 omständighet, att vattendelaren mellan de skandinaviska länderna här 

 är belägen 4 — 5 mil in i Norge, under det densamma norr om Gäddede 

 i Frostvikens socken går ungefär jämnlöpande med riksgränsen. 



Med stigande höjd ö. h. tilltaga vindarna i våldsamhet, tempe- 

 raturen sjunker och luftens täthet aftager, h varför afdunstningen såväl 

 från marken som från trädkronorna tilltager, hvarigenom trädens lifsmöj- 

 ligheter allt mer minskas för att slutligen upphöra. 



För att lättast uppfatta vindarnas betydelse för träden hafva vi 

 alltså att först tillse huru förhållandena te sig vid trädgränsen, där vin- 



Fig. 6. Björkbuske i västligt exposition. 



darna äro minst gynnsamma för vegetationen. Gifvetvis böra de för- 

 ändringar, som skogsträden undergå vid sin höjdgräns, tydligast fram- 

 träda å för vinden starkt exponerade lokaler och sålunda å en sluttning 

 mot vindriktningen. Ifrågavarande förändringar äro dock mest i ögo- 

 nen fallande där trädgränsen är skarpt exponerad för vindarna, under 

 det de närmast nedanför liggande delarna äro skyddade, hvilket fall in- 

 träder å en fjällsluttning af vidstående utseende (fig. 4). 



Genom Kihlmans växtbiologiska studier från Kolahalfön hafva vi 

 fått en synnerligen värdefull skildring af de olika dvärgformer, under 

 hvilka björk och gran uppträda vid dessa trädslags klimatiska höjdgrän- 

 ser. För fullständighetens skull och i all synnerhet som en och annan 

 mindre skiljaktighet i dessa typer inom föreliggande område äro för 

 handen, vilja vi i korthet här något sysselsätta oss med desamma. 



Vid nedstigandet från den flacka af alpina lafvar, ris och örter be- 

 vuxna fjällheden, möter oss först ett område af växlande bredd, inom 



