BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM NORRA JÄMTLANDS FJÄLLSKOGAR. 2 I() 



hvilket de mest förkrj^mpta formerna af björk och gran anträffas. Oak- 

 tadt dessa trädslag under normala klimatiska förhållanden i afseende å 

 organisation äro hvarandra vidt skilda, finna vi dem här, vid yttergrän- 

 sen för sitt utbredningsområde, antaga en form och utbildning, som i 

 mångt och mycket erbjuder likheter. 



Båda hafva förlorat sin förmåga att utbilda trädform, båda söka sig 

 krypande längs marken skydd mot klimatets och vindarnas angrepp. I 

 mot V och XV starkt exponerade lägen blifva buskarna mer eller mindre 

 ensidigt utbildade, i det att endast läsidans skott utväxa. De skott, 

 som höja sig öfver vinterns snötäcke eller äro för styfva för att af vin- 

 darna böjas ned och infrysa i snön, torka och dö bort. ^ Härigenom få 



.flm 



Fig. 7. Spaljegran å Munsfjället i västlig exposition. 



buskarna utseende af att vara klippta efter en viss mall. A fig. 5 

 framställes schematiskt en dylik björkbuske. De skott, som nå öfver 

 snöns yta, men det oaktadt äro vid lif, hafva under vintern," den 

 tid, då skotten genom de torra, våldsamma, isande vindarnas inverkan 

 bortfrysa, med sina ömtåligaste delar, såsom de å fig. prickade linjerna 

 utvisa, legat i snön eller snarare i ismassorna infrusna. På detta och 

 endast på detta sätt mäkta dessa skott bibehålla sitt lif och sin ställ- 

 ning. Ett vackert exempel på snöns betydelse för björkens utbildning 

 i mot V starkt exponeradt läge erbjuder fig. 6, hvilken framställer ett 

 enda björkindivid, stående å en mindre kulle. Där mannen och foto- 

 grafien står, utgår buskens hufvudstam, hvilken upplöser sig i en myc- 



* Särskildt framträdande är detta förhållande under vintern, sedan tövädret inträdt. 

 Då kan man inom den öfre björkskogs-reg. se tusentals på detta sätt bågböjda björkskott. 

 - Jämf. Osic. Kihlman, sid. 71. 80 och Si. 



