2 20 AND. HOLMGREN. 



kenhet såväl mot V som O utgående grenar. — Då västanvinden vin- 

 tertiden drifver fram snön, samlar sig först en del däraf emellan de 

 uppstående skotten, hvarigenom en liten snövall bildas. Så småningom 

 utökas denna allt mer och mer mot öster såväl i längd som höjd. Från 

 den sålunda uppkomna drifvans stötsida bortsopas den lösa snön, som 

 ej kan kvarhållas af björkskotten och aflagras bakom denna, där lä för 

 vinden uppstått. Slutligen bildas en drifva af buskens form. Under 

 samma form som den här ofvan beskrifna uppträder äfven granen, men 

 denna har dock ej nått gränsen för trädslagets förkrympning. En annan 

 långt mer dvärganad form har jag anträffat å Munsfjällets nordlut i ett 

 läge, där väst- och nordvästvindarna med oerhörd kraft inpressas ge- 

 nom en tämligen trång dalgång. Af hela busken synes ofvan markens 

 yta endast hufvudstammen och skottens öfre spetsar. Stammen ligger 

 platt till marken och skotten höja sig 5 — 10 cm. ofvan markens moss- 

 täcke. Hela busken bildar en med spetsen mot vindriktningen vänd 



triangel med fullständigt skarpt skurna 

 sidor (se fig. 7). Denna typ är så mycket 

 mer egendomlig, som densamma, mig 

 veterligt, ej förr anträffats inom landet, 

 eller åtminstone ej blifvit beskrifven. 

 Fig. 8. Grantyp från Björnberget. j^^^^^ c pjskåfjällets sydsluttning i björk- 



regionens öfre del, i mot väster skarpt 

 exponeradt läge, har jag återfunnit denna typ. Näst efter den rena 

 spaljerformen af gran möter oss en ny, inom området som annorstädes, 

 mycket sällsynt dvärgform. Denna, hvilken den schematiska teckningen 

 fig. 8 framställer, karaktäriseras af en omkring meterhög, något lutande, 

 grof stam, hvars öfre del upplöser sig i en mängd i den rådande vind- 

 riktningen vågrätt utgående grenar. Äfven denna typ intager ytterst 

 starkt exponerade lägen. Den mot V och NV vända sidan af stammen är 

 ofta nog dödad, barken är affallen och veden af regn och snö rentvät- 

 tad och urlakad till tlen grad, att denna sida i det närmaste är krithvit. 

 Likaså äro alla döda skott barkade och hvita, hvilket, tillsammans med 

 buskens säregna utbildning i öfrigt, ger den ett synnerligen egendom- 

 ligt utseende. Denna typ är som ofvan nämnts mycket sällsynt, af mig 

 anträffad endast å Björnberget i västra delen af Frostvikens socken, 

 cirka 3 km. från riksgränsen och å 680 m. höjd ö. h. 



I ordning efter denna dvärgform följer en sådan med af en yfvig 

 krans af grenar omgifven, rakt uppstående stam. Vidstående bild (fig. 9) 

 ger en föreställning om densamma. Strax ofvan marken och till en 

 höjd af i allmänhet ^2 meter är stammen omgifven af en synnerligen 

 tät krans af grenar, hvilka å läsidan nå en betydligt större längd och 



