BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM NORRA JÄMTLANDS FJÄLLSKOGAR. 24 1 



Vitan att det äfven utgör ett hinder för markens upptinande, hvarigenom 

 äfven barrträdsfröets groning fördröjes. Därjämte är afifallet ägnadt att 

 höja markfuktigheten, hvarigenom ört- och gräsmattans utbildning i hög 

 grad gynnas, hvilket, som ofvan framhållits, leder till minskande af 

 barrträdens föryngringsmöjligheter. Likaså är det tydligt att affallet 

 lämnar ett rikligt bidrag till skogsmarkens näringsförråd. Att detta 

 skogsaffall i verkligheten befordrar ört- och gräsmattans utbildning vin- 

 ner stöd i den omständigheten, att ä afverkade fjällskogar stora mängder 

 ^f barr, ris m. m. anträffas i de fläckar, där denna vegetation uppträder. 

 I Valldalen norr om St. Jormsjön iakttogs exempelvis å en hårdvalls- 

 äng, hvilken upprepade gånger blifvit friröjd från buskar och utvidgad, 

 en rishög, hvilken vid hvarje röjning blifvit påökad. I denna frodades 

 ett Acouitum-hestånd, hvars täthet icke gaf något öfrigt i den vägen att 

 önska. Andra omständigheter kunna ju härvid spelat in, men en på- 

 taglig orsak till denna kraftiga utveckling måste ligga i det där hopade 

 riset. — Vid gräfning i jorden under den förut omnämnda Aira flexuosa- 

 mattan anträffades en stor myckenhet delvis förmultnade grenar och 

 kvistar, af gran. 



Den rika ört- och gräsmattan är liksom det vid afverkningen upp- 

 komna affallet ett hinder af öfvergående art. Att här lagen angå- 

 ende växternas arbete på egen undergång, likaväl som annorstädes, 

 gäller, är tydligt, men under huru lång tid ifrågavarande markflora 

 mäktar bibehålla sig är en annan sak. Dä tyvärr inga mer omfattande 

 undersökningar häröfver äro verkställda, står denna fråga ännu öppen. 

 Så mycket är dock visst, att den förut skildrade markbetäckningen i 

 granbeståndet vid Ankaredet mäktat bibehålla sig under ett 40-tal år 

 och under denna tid helt och hållet utestänga all granföryngring. Gif- 

 vetvis äro förhållandena olika å olika lokaler, olika exposition och jord- 

 mån, men torde dock så mycket härmed vara visadt, att denna mark- 

 flora, betingad af en hel del yttre faktorer, i stort under ett flertal år 

 utgör ett afsevärdt hinder för barrskogens föryngring i våra fjällskogar, 

 hvarför den praktiska skogsmannen äfven åt dessa förhållanden bör ägna 

 en hel del uppmärksamhet. 



Några synpunkter vid fjällskogarnas vård och skötsel. 



Vid utsyning inom jjällskogen har den utsyningsförrättande till en 

 början att göra klart för sig ej blott hurudant det skogsbestånd är, i hvilket 

 utsyningen skall företagas, utan äfven de yttre faktorer, som på det- 

 samma kunna öfva inflytande. Härvid blifva helt naturUgt de rådande 

 vindarna den faktor, åt hvilken den största uppmärksamheten bör ägnas. 



