SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1908, H. 5 6. FACKUPPSATSER. 



LITTERATUR. 



(Vid hänvisningar till nedanstående tidskrifter användas följande förkortningar: 

 A. F. u. J. Z. = Allgemeine Först- und Jagd-Zeitung; Bull. Soc. Belg. = Bulletin de 

 la Société centrale forestiére de Belgique ; C. f. d. g. F. .r, Centralblatt fur das gesammte 

 Forsnvesen; F. Cbl. = Forstwissenschaftliches Centralblatt; F. Forstf. M. - Finska Forstför- 

 eningens Meddelanden; L. J. = Lesnoj Journal; N. Z. f. L. u. F. - Naturwissenschaft. 

 liche Zeitschrift ftir Land- und Forstwirtschaft; kev. = Revue des eaux et förets; Schw. Z. 

 = Schweizerische Zeitschrift fiir Forstwesen; Th. J. = Tharandter forstliches Jahrbuch; Z 

 f. F. u. J. = Zeitschrift fur Först- und Jagdwesen; T. f. Sg. = Tidsskrift for Skogbrug 

 T. f. Sv. = Tidsskrift for Skovvaesen; S. .^ioss. T. = Svenska Mosskulturföreningens tidskrift) 



Skogsskötsel. 



A. XIITPOBO. Kl. Bonpocy o cv^LÖi .fvöpoBT, cpeAHefi Pocciii. (.T. }K. 

 1908, B. 1.) 



A. HITROVO. Ekskogarnas öde i mellersta Ryssland. (L. J. igo8, h. i.) 



Författaren polemiserar mot uppfattningen att ekens utträngande af gra- 

 nen skulle betingas af dessa trädslags olika Ijusbehof, stödande sig härvidlag 

 på iakttagelser han gjort i Kasanska ekskogsgebitet på Wolgas bergsstrand 

 (högra strand). 



Han franihåller, att eken i dessa trakter icke utträngts af granen eller sil)iriska 

 silfvergranen, och att ekens naturliga för)'ngring öfverhufvud lyckas rätt väl. 

 Betingelser för granens trefnad förefinnas endast i dalsänkorna på alknialjord. 



Förf. anser, att förekomsten af de skilda trädslagen på en viss trakt ej 

 betingas enbart af deras förhållande till ljuset utan äfven af andra biologiska 

 egenskaper hos trädslaget samt människans inflytande. Ifrågavarande trak- 

 ters omedelbara närhet till det mellanryska svartmyllebältet och däraf här- 

 flytande äldre kultur försvårar öfver hufvud forskningen af de skilda skogs- 

 formernas biologi. 



De högstammiga ekskogarna i mellersta Ryssland kunna hänföras till 

 följande hufvudtyper: 



eköfverståndare med uttorkande krona utan mellan- och underbestånd, 

 markvegetationen bilda hufvudsakligast Agrostis alba och A. vulgaris; 



eköfverståndare med underbestånd af Corylus avellana, markvegeta- 

 tion: Asperula odorata, Mercurialis perennis, Asarum Europaeum, Stellaria 

 Holostea, Aegopodium Podagraria; 



öfverbestånd af gamla ekar med väl utvecklade kronor, mellanbestånd 

 af lönn (Acer platanoides) och alm (Ulmus montana'» samt ställvis lind (Tilia 

 parvifolia); i underbeståndet ingå lind och hägg, markvegetation: Asperula 

 odorata, Stellaria Holostea, Aegopodium Podagraria, Mercurialis perennis, Pul- 

 monaria officinalis, Polystichum Filix mas, Asarum Europaeum, Equisetum 

 pratense, Viola mirabilis, Polygonatum multiflorum, Aconitum septentrionale, 

 Glechoma hederacea. Orobus vernus, Paris quadrifolia, Geum urbanum, 

 Ranunculus cassubicus, Stachys silvatica, Milium effusum. 



På lergrund är Struthiopteris Germanica öfvervägande. 



Uppkomsten af bestånd af de två förstnämnda typerna tillskrifver för 

 människans och förnämligast skogsarbetets inflytande. 



