2 04 SKOGSADMIXISTRATIONEN. 



ekonomiska förvaltningen, väsentligt torde öfverstiga dem som förut krafts för den 

 mera mångsidiga verksamheten, skulle ej då vilja tolka en dylik framställning som 

 en inkompetensförklaring från hans sida. Redan detta bevisar behofvet af en för- 

 ändring. 



En lönereglering nu bör sålunda icke få stå hindrande i vägen för en snar 

 och effektiv omorganisation af domänst\'relsen, äfven om förslag därtill kommer från 

 annat håll, en omorganisation, som inskränker dess åliggande till blott förvaltningen 

 af statens domäner med hvad därtill hörer, men som också på samma gång ut- 

 sträcker dess befogenhet med afseende å densamma på ett sätt, som möjliggör ett 

 fullt och allsidigt tillgodoseende af statens ekonomiska intressen. 



All befattning med enskilda skogar och allmänningar, med skogsläroverken, 

 med den allmänna jaktvården, med besvärsmål som ej tillhöra fön"altningen samt 

 med länens skogsvårdsstyrelser synes lämpligen böra kunna vippdragas åt en sär- 

 skild — säg: skogsöfverstyrelse, sorterande direkt under jordbruksministern och be- 

 stående dels af från domänstyrelsen öfverflyttade tjänstemän, dels af skogsinstitutets 

 lärarekår, och således utan nya tjänstemän eller afsevärdt ökad kostnad för staten. 



Enligt mitt förmenande kunna de förluster, som den nuvarande organisationen 

 tillskyndar staten, räknas i millioner kronor årligen, ej minst beroende af det ansvar, 

 domänstyrelsen har gentemot teoretiska och ämbetsmanna-spörsmål, som lägga hin- 

 der i vägen för en genomträngande och praktisk blick på de ekonomiska frågorna. 

 Häri ligger dock ingen misstro mot domänstyrelsens vare sig arbetsamhet, sakkun- 

 skap eller förmåga, och jag vill särskildt med anledning af herr Ekmans motion 

 uttala min fulla tilltro till all den affärskompetens, som nu är för styrelsen af be- 

 hofvet påkallad. Det är endast mot det icke nödvändiga mångsyssleriet jag velat 

 inlägga bestämd gensaga, då statens ekonomiska intressen därigenom afsevärdt måste 

 blifva åsidosatta. 



Då utskottet icke uttalat sig mot en dylik uppfattning och då det är af stor 

 betydelse att till det viktiga verksamhetsfält, som här är i fråga, kunna draga dug- 

 liga krafter, anser jag mig böra yrka bifall till utskottets förslag. 



Herr Falilcn: Vid genomläsande af föreliggande betänkande har jag icke kun- 

 nat finna annat än att reservanterna, herrar Starbäck, Daniel Persson och Hammar- 

 lund, förebragt talande skäl för sin mening, att en omgestaltning af domänstyrelsen 

 icke bör nu företagas. Om å ena sidan genom vissa åtgärder domänstyrelsens ar- 

 betsbörda kommer att lindras — och detta skall väl ske icke blott genom att sty- 

 relsen befrias från uppsikten öfver skogsundervisningen utan ock genom den vid- 

 gade befogenhet, som är afsedd att beredas öfverjägmästarne, och å den andra 

 en utredning i ärenden, hvilka ovillkorligen måste anses på ett intimt sätt beröra 

 domänstyrelsen, blifvit begynt, men icke slutförd, så kan det väl icke anses annat 

 än lämpligt att afvakta resultaten häraf, innan en ny organisation för ämbetsverket 

 fastslås. 



Jag tviflar icke på att domänstyrelsens arbetsbörda är stor, äfven om endast 

 antalet ärenden icke är tillräckligt material för att grunda en iippfattning i denna 

 fråga. Och det kan ju till äfventyrs vara möjligt, att ärendenas eller målens antal 

 skulle kunna genom mera praktiska arbetsmetoder i någon mån nedbringas — det 

 vet jag emellertid icke, och vågar naturligtvis då icke med bestämdhet yttra mig 

 därom. Men äfven om arbetsbördan är stor, så borde det väl icke vara omöjhgt att 

 kunna komma öfver ett eller annat år, till dess att närmare utredningar föreligga 

 färdiga. Det är dock att bemärka, hurusom knappast något ämbetsverk har sig an- 

 förtrodda så ofantligt stora ekonomiska statsintressen som domänstyrelsen. Hvarför 

 skulle då icke en noggrann utredning rörande verkets organisation anses önskvärd 

 och erforderlig? 



Jag kan i detta sammanhang icke underlåta att framhålla, hurusom behofvet 

 af utökning af arbetskrafterna inom skogsstaten säkerligen är lika kännbart, ja ännu 

 kännbarare än hos domänstyrelsen. Det är ett länge öfverklagadt förhållande, att 

 personalen ute på reviren icke är tillräcklig. Sistlidet år framhölls detta i statsverks- 

 propositionen, om jag icke missminner mig, men någon framställning om inrättande 

 af nva tjänster göres nu icke. Det ser ut som om Kungl. Maj:t i detta hänseende 

 upptagit löneregleringskommitténs resonemang. Kommittén säger nämligen, att då 

 frågan om skogarnas rentabilitet ligger utanför kommitténs uppdrag, och denna fråga 

 redan i annan ordning är föremål för Kungl. Maj:ts pröfning, har kommittén funnit 

 sig icke böra inlåta sig på frågan om förändrad organisation af skogsstaten. Detta 



