DOMÄNSTYRELSENS OMORGANISATION. 2"]! 



Herr Starbäck talade om, att han ville förhindra, att riksdagen nu skulle fastslå 

 en olämplig organisation. Först och främst innebär detta förslag icke något så 

 starkt fastslående och å andra sidan är det ett frångående af den nuvarande orga- 

 nisationen i vissa delar. Herr Starbäck anser, att en omändring af byråerna icke 

 betyder så mycket. Jag kan icke döma därom, men jag har från annat håll fått 

 försäkran om, att det icke skulle bet5-da så Utet. En ny byrå för de nordliga länen 

 skulle inrättas, hvarjämte föreskrift skulle meddelas om, att en af byråcheferna skall 

 vara kunnig i jordbi"uk. Liksom nu, skulle äfven för framtiden sannolikt sättas 

 till chef en särskild i skogsväsendet förfaren man. Tre byråchefer skola enUgt den 

 nuvarande organisationen vara skogsstatstjänstemän, de två öfriga äro jurister. Då 

 det gäller förvaltningen af så väldiga komplexer af jordbruksegendomar, som i årligt 

 arrende lämna en summa af två millioner kronor, måste man dock, för att domän- 

 styrelsen må kunna blifva fullt skickad för denna sin uppgift, anse, att det ligger 

 ofantligt stor vikt på, att en af byråcheferna i styrelsen är kunnig i jordbruk. 



Den förste ärade talaren opponerade sig särskildt mot den af Kungl. Maj:t 

 föreslagna höjningen å chefens aflöning till 15.000 kronor. Han ansåg, att det kunde 

 vara lämpligt, att aflöningen åt denne chef sattes till samma belopp, som utgått 

 till statskontorets chef. Jag tror, att den ärade talaren och de reservanter, som haft 

 samma uppfattning och yrkande som han, något för mycket fäst sig vid skillnaden 

 mellan kommunikationsverken och domänstyrelsen, nämligen att kommunikations- 

 verken drifva en mera direkt affärsverksamhet så till vida, som de måste ombesörja 

 åtskilliga upphandlingar och göromål af liknande art, hvilket kanske icke är fallet 

 med domänstvrelsen. Men man måste också fästa stor vikt vid det förhållandet, 

 att domänstvrelsen, såsom jag nyss nämnde, under sin vård och förvaltning har 

 icke blott jordbruksegendomar, som i årligt arrende lämna öfver 2 millioner kronor, 

 utan äfven skogar, hvilka för närvarande äro — sannolikt ganska lågt — taxerade 

 till 97 millioner kronor. Då en styrelse fått en så oerhörd uppgift sig förelagd 

 som att på ett klokt och praktiskt sätt sköta dessa skogar, dessa ofantHgt stora om- 

 råden, ligger det tämligen nära till hands, att man åt denna styrelse måste söka 

 för^-ärfva de allra skickligaste skogsstatstjänstemän i landet. De enskilda skogsbo- 

 lagen gif^-a, enligt uppgift från kommitterade, sina förvaltare en aflöning af 10 ä 

 12 tusen kronor om året och t. o. m. ännu högre belopp. Man måste fordra, att 

 en chef icke, såsom reservanterna säga, skall hämta nödig sakkunskap från sina 

 underlydande, utan han måste naturligtA-is i kunskaper, förmåga och allra mest i 

 initiativkraft stå öfver dem för att kunna vara en verklig chef. Man har från början 

 sagt, att man icke vill hafva ett kollegialt verk, men i och med fordran på enmans- 

 stvrelse följer med nödvändighet, att, då chefen skall afgöra allt, han också skall 

 vara den främste i kunskapen inom styrelsen och äfven en af de främste skogs- 

 männen i vårt land, då han ju skall förvalta större arealer än någon annan. Jag 

 vill uttala den önskan, att Andra Kammaren nu icke måtte uppskjuta organisations- 

 frågan, och att kammaren ville fastställa generaldirektörens lön till af Kungl. Maj:t 

 föreslaget belopp. 



Herr Larssofi i Lund: Herr talman! Det kan möjHgen synas något egendom- 

 ligt, att just jag beträffande den föredragna punkten kommit att intaga hvad man 

 här brukar kalla Förstakammareståndpunkt. I poHtiska ting kunde man möjligen 

 hysa vissa betänkUgheter häremot, men i ekonomiska frågor tror jag, att man verk- 

 hgen ibland finner den ståndpunkt, som företrädes af Förstakammarkontingenten i 

 utskottet, hafva företrädet framför den ståndpunkt, som kamraterna från denna 

 kammare intagit. Emellertid, då jag är den ende af utskottets ledamöter från denna 

 kammare, som bidragit till det slut, hvartill utskottets majoritet kommit, må det 

 tillåtas mig att något angifva skälen, hvarför jag kommit till detta resultat. Då 

 det förslag, som innefattas i en af herrar Starbäck, Daniel Persson i Tallberg och 

 Hammarlund vid betänkandet fogad reser^-ation, framkom inom statsutskottet, kände 

 jag mig ganska tilltalad af den tanken, att, därest de båda kommittéer, som reser- 

 vanterna tala om, verkligen vore sysselsatta med utredning af frågor, hvilka i väsent- 

 lig mån kunde komma ,att inverka' på domänstyrelsens organisation, det kunde anses 

 vara lämpHgt att icke nu fastslå den af Kungl. Maj: t föreslagna organisationsformen. 

 Jag skulle icke heller hafva t^-ekat att förena mig med dessa reservanter, derest icke 

 den form, i hvilken de utfört sin reser\-ation, kommit att göra detta för mig omöj- 

 ligt. Reservanterna hemställa om afslag på Kungl. Maj:ts proposition i hvad den 

 angår domänstvrelsens organisation. Men på samma gång föreslå de, att riksdagen 



