DOMÄNSTYRELSEXS OMORGANISATION*. 28 I 



att den har ett mycket stort uppdrag; det berör icke allenast kronans utan äfven 

 enskildas skogar, som stå under skogsstateus förvaltning. Jag tror nu cis.serligen 

 för min del, att denna kommittés förslag kan få ett rätt stort inflytande på orgauTsa- 

 tiouen af skogsstateii. :Men jag tror icke — och i det hänseendet måste man väl 

 tillmäta statsrådet och utskottets majoritet en större kompetens att bedöma saken — 

 att den får något väsentligt inflytande med afseende på själfva organisationen af 

 domänstyrehen, och att den utgör något som helst hinder eller något som helst skäl 

 för att nu uppskjuta denna organisation. 



Är det för öfrigt så mycket att vara rädd för denna så omtalade omorganisa- 

 tion af domänstyrelsen? Jag vill icke tala om den plan eller det utkast till ärendenas 

 fördelning inom domänstyrelsen, som löneregleringskommittén uppgjort, men be- 

 träffande hvilken statsrådet lämnat o\-isst, huruvida han kommer att vara med på 

 denna plan eller ej. Utan hvad jag afser är den verkUga ändring i organisationen, 

 hvarom här är fråga. 



Nyheten är i första rummet den, att man skulle få in .såsom byråchef i domän- 

 styrelsen en i jordbruk kunnig person, i stället för att å detta ämbetsverks jord- 

 bruksafdelning nu sitta två jurister. Detta har en af de tre reservanterna själf erkänt 

 utgöra en förmån, och det är ju uppenbart, att så också verkligen är förhållandet. 

 I sammanhang härmed ber jag att få vända mig mot hvad denna reservant talade 

 om det juridiska elementet i domänstyrelsen, i fråga hvarom han uttrs-ckte sig med 

 ett visst förakt om den juridiska afdelning, som vore ifrågasatt att bildas. Men 

 hvad ondt ligger väl i denna afdelning? För när^-arande finnas två juridiska afdel 

 ningar, och dessa vill ju reservanten behålla 



Det skulle, som sagdt, vara till stor fördel att få in en jordbrukskunnig person 

 i domänstyrelsen. Vidare — och detta är det allra viktigaste — skulle man få en 

 ytterligare byrå för de norrländska skogarna. Ty det är verkligen så, mina herrar, 

 att den domänstyrelsens byrå, hvilken nu har att behandla ärenden angående de 

 norrländska skogarna, är alldeles öfverhopad med arbete, så att det nu icke finns 

 någon möjlighet för denna byrå att på ett tillfredsställande sätt sköta om dessa 

 ärenden. Härför måste man således hafva en väsentlig ökning i arbetskrafterna, och 

 detta lär icke kunna gå för sig på annat sätt än genom bildandet af en nv bvrå. 

 Hvilkef förslag skogsvårdskommittén än må komma med, så är det min fullaste 

 öfvertygelse. att nämnda byrå kommer att behöfvas, och kanske flere till. Att få 

 förstärkta arbetskrafter i domänstyrelsen är enligt min uppfattning oundgängligen 

 nödvändigt just med hänsyn till skogsförvaltningen i Norrland. Det är väl också 

 detta, som förmått samtliga reservanter från Andra kammaren — undantagande de 

 tre, hvilka framställt ett skrifvelseförslag — att vara med om och tillstyrka inrättande 

 af denna ytterligare byrå. Man vet ju, att dessa reservanter eljest icke äro så an- 

 gelägna att komma med förslag om nya tjänstemän; men här, som sagdt, hafva de 

 funnit, att det är absolut nödvändigt att göra det. Och med den kännedom jag har 

 om dessa förhållanden får jag säga, att det skulle vara högst beklagligt, om dessa 

 nu föreslagna nya befattningar icke inrättades, utan man i stället läte nöja sig med 

 extra krafter, såsom de tre reservanterna gif\"it anvisning på för att fylla ifråga- 

 varande behof. Det klagas äfven af dem öfver, att vår skogsförvaltning icke är 

 nöjaktig, detta med hänsyn särskildt till vården af de norrländska skogarna. Detta 

 klagomål bör man väl, äfven på den nuvarande ståndpunkten, vara med om att 

 afhjälpa så godt man kan, genom att gifva domänstyrelseu tillräckliga krafter för 

 det arbetet. Ja, dessa äro de hufvudsakligaste skälen att godkänna den nu fram- 

 lagda omorganisationen af domänstyrelsen. 



Nu föreligger också en motion, i hvilken det yrkas på att bringa in mera 

 affärsskicklighet i statens skogsförvaltning. Ja, detta kan ju vara alldeles riktigt, 

 jag ^•ill icke bestrida det. Men för min del \'ill jag, i likhet med representanten för 

 Lund, icke vara med om en skrifvelse till Kungl. Maj:t sådan, som här föreslagits. 

 Jag är nämligen icke ännu så säker på huruvida det under alla händelser skulle 

 vara så bra, om domänstyrelsen, statens högsta skogsstyrelse, skulle inlåta sig på 

 t. ex. virkesaffärer med utlandet eller i öfrigt på större \-irkesförsäljningsspekulationer. 

 Jag är icke så säker på, att det ens skulle vara så bra att få in en »affärsskicklig 

 person i domänstvrelsen. För min del tror jag, att, om staten öfverhufvud skall 

 drifva virkesförsäljning af nämnda art, ett bättre arrangemang vore, att man skaffade 

 sig en särskild affärsman lill hjälp för att ombesörja sådana försäljningar. Med ett 

 ord, jag tror, att man, i allmänhet taget, kan vara med om syftet i den motion, som 



