DOMANSTYRELSENS OMORGANISATION. 283 



skulle åtskiljas — ja, detta står ju icke i själfva reservationen och jag tror, att han 

 först nu kommit att tänka på ett dylikt förslag. Det var ett långt arbete innan 

 dessa båda afdelniugar blefvo sammanförda; och nu skulle de åter skiljas och det 

 ställes i utsikt, att staten skulle upprätta ytterligare ett centralt verk för jordbruks- 

 domänerna. Skulle då detta vara så lämpligt.^ Det förhåller sig verkligen så. att 

 jordbruks- och skogsafdelningarna i domänstyrelseu hafva icke så litet gemensamt; 

 dessa för\-altningar gå i många stycken in på hvarandra. Jag tror därför icke, att 

 Riksdagen nu kan vara beredd på att underskrifva en sådan mening, som att dessa 

 båda afdelningar skola skiljas åt, efter det att de en gång med stort arbete slagits 

 ihop och varit tillsammans i så många år. 



På grund af hvad jag nu anfört, skall jag, herr talman, be att få förena mig 

 med herr Larssons i Lund yrkande. Jag skulle ju gärna kunnat gå med på ut- 

 skottets hemställan; den skiljer sig ju endast i fråga om motiveringen och det svnes 

 mig betydande. IMen då min uppfattning i frågan öfverensstämmer med herr Lars- 

 sons i Lund, så ber jag, som sagdt, att få yrka bifall till hans yrkande; jag har 

 dock, såsom jag nämnde, heller ingenting emot om utskottets hemställan skulle 

 vinna kammarens bifall. 



Herr vice talmannen: Den reservation, som jag biträdt, skiljer sig icke från 

 Kuugl. Maj:ts förslag i någonting annat än beträffande aflöningen till chefen för 

 domänstyrelsen. Nu har den siste ärade talaren framhållit, att det icke bör förefinnas 

 något skäl att sätta aflöningen åt ifrågavarande chef lägre än till de 15,000 kronor, 

 hvilka Kungl. IMaj:t föreslagit. Såsom stöd för denna sin åsikt åberopade han, bland 

 annat, att det gifvits exempel på däruppe i Norrland, hurusom jägmästare kunna 

 blifva af enskilde aflönade med ända till 14,000 kronor. Huru skulle man då, frågade 

 han, under sådana förhållanden kunna tänka på att få en bra chef för domän- 

 stvrelsen för en aflöning af endast 11,000 kronor? 



Men den ärade talaren tog icke i betraktande, att det är bra mycket lugnare 

 och tryggare att vara en statens tjänsteman än en de enskildes tjänsteman, och 

 detta icke minst därutinnan, att statens tjänstemän icke allenast hafva sin säkra 

 inkomst under sin tjänstetid, utan äfven, när denna är tilländagången, afgå med hög 

 pension, såsom vi väl gärna kunna säga. Särskildt hvad beträffar den plats, hvarom 

 här är fråga, gäller, att hvarje dess inuehafvare får, då han lämnar densamma, en 

 hög pension. Detta tog den ärade talaren icke alls i betraktande, då han talade 

 om den höga aflöning, som en skogstjänsteman kunde få hos enskilde. 



Med afseende på löneförhållandena och öfriga för\-altningskostnader vid skogs- 

 väsendet och domänstyrelsen ber jag att få återkalla i herrarnas minne, huru dessa 

 nu ställa sig. Af den tabell, som åtföljer utskottets utlåtande, finna vi, att under 

 rubriken »till kronoskogarnas förvaltning och befrämjande af skogsväsendet i all- 

 mänhet» för närvarande är anslaget ett belopp af 2,264,792 kronor. Detta belopp 

 skulle nu ökas med 304,058 kronor till 2,568,850 kronor, och summan af denna post 

 jämte andra för skogsstaten uppförda utgifter uppgår till icke mindre än 3,889,000 

 kronor. Därjämte utgör för närvarande kostnaden för domänstyrelsen 94,000 kronor, 

 hvilket belopp nu skulle ökas med 69,000 kronor till 163,000 kronor. Sammanslå 

 %-i dessa båda summor 3,889,000 kronor och 163,000 kronor, så få vi utgifter på 

 något öfver 4,000,000 kronor. Den årliga inkomst, som statsverket har af sina 

 skogar, har på senare åren utgjort, då den varit som högst, S ä 9 millioner kronor. 

 Hälften af hela inkomsten åtgår således till för\-altningskostnader och aflöningar. 

 Kan man under sådana förhållanden känna sig mycket böjd för att ytterligare öka 

 på dessa utgifter, S3-unerligen när man icke kan vara fullt viss, att det är alldeles 

 nödvändigt i hvarje fall, som nu sättes i fråga. För min del är jag icke öfvertygad 

 om att det är nödvändigt att öka lönen för chefen för domänstyrelsen till så högt 

 belopp som 15,000 kronor. Jag tror, att då man skall söka efter aspiranter till 

 denna plats så skola de antingen tagas bland öfverjägmästarne — och för en sådan 

 person är det väl en vacker förhöjning att ifrån lönen som öfverjägmästare komma 

 upp till en chefslön af 11,000 kronor — eller också skall chefen för domänstyrelsen 

 tagas från ett sådant håll, där vederbörande icke så mycket sätta i fråga själfva 

 aflöningsbeloppet som fastmera att innehafva en sådan plats som denna chefsplats i 

 ett statens ämbetsverk. 



Hvad åter beträffar frågan om huru statens skogar skola rätteligen skötas, så 

 är jag visst icke så hemmastadd på det området, att jag vågar uttala något bestämdt 

 emot hvad som blifvit framhållet från deras sida, som reser^-erat sig i sådant af- 



