BEST ANDSHISTORIK. 31I 



och omsorgsfullt förd skulle blifva en rik källa för erfarenhetsrön, den 

 skulle förebygga omkastningar och misstag i revirskötseln, den skulle 

 kraftigt utveckla vår skogshushållning och gifva den stabilitet och tra- 

 dition. 



Huru beståndshistoriken borde uppställas, vågar jag nu ej säga. 

 Några synpunkter. Under hänvisning till karta borde i historiken 

 göras anteckningar om alla afverkningar och sättet, huru de utförts; 

 iakttagelser om afverkningens inverkan på kvarvarande och angränsande 

 skog; hyggesrensningar, deras utförande och kostnad, sådder, planterin- 

 gar, fröets ursprung och grobarhet, plantornas ålder, omskolade eller 

 ej, planteringssätt, såddsätt. Anteckningar om fröår, deras riklighet, när 

 själfsådd börjat visa sig å hygget, plant- och ungskogens utveckling och 

 behandling ända tiil slutafverkningen, kbm., tillväxt m. m. Dikningar, 

 deras utförande, kostnad, inverkan på marken, på skogen, på mark- 

 betäckning. 



Beståndshistoriken borde dessutom förenas med en öfverskådlig och 

 tillförlitlig bokföring öfver inkomster och utgifter för hvarje skog. 



Under nuvarande förhållanden med stora tjänstgöringsområden torde 

 bUfva omöjligt att på en gäng införa en detaljerad historik och bokfö- 

 ring för alla skogar. Frågan är, synes mig, så viktig att den ej därför 

 får skjutas åt sidan och ställas på framtiden. Inom reviren borde, så 

 länge deras storlek ej tillåter ett detaljarbete, utväljas vissa skogar med 

 lämpliga lägen och mera typiska förhållanden för att så att säga ut- 

 göra ett slags försöksparker, diir alla arbeten mera intensivt drifvas. 

 För dessa parker borde en noggrann historik och noggrann bokföring 

 införas. 



