33° DOMÅNSTYRELSENS YTTRANDE ÖFVER 



veckling om, såsom kommitterade föreslagit, de insektbestämningar, som för anstaltens räk_ 

 ning erfordrades, finge utföras af vederbörande professor vid skogshögskolan; 



att det däremot vore högst olämpligt att sammankoppla professorns i marklära vid' 

 skogshögskolan verksamhet med skogsförsöksanstalten, som själf måste utföra sina mark- 

 undersökningar. 



För egen del får domänstyrelsen i ärendet anföra följande. 



De sakkunniga hafva föreslagit skogsundervisningens ordnande å tre 

 skilda plan, skogsskolans, skogsläroverkets och skogshögskolans, hvilka tre 

 stadier skulle byggas på de kunskaper, som förvärfvats vid respektive folk- 

 skolan, realskolan och det fullständiga realläroverket.. 



För inträde vid statens skogsskolor bör den kompetens, som de sak- 

 kunniga ifrågasatt, vara tillräcklig. Visserligen hafva några af dem, som 

 yttrat sig i detta ärende, framställt anspråk på ökade fordringar särskildt i sven- 

 ska språket och skönskrifning. Men med den alltjämt stigande folkskolebild- 

 ningen höjas kunskaperna i dessa båda ämnen, hvarför särskilda fordringar 

 på högre sådana kunskaper ej behöfva i detta sammanhang uppställas såsom, 

 kompetens för inträde vid skogsskolorna. Skulle i vissa landsändar folkskole- 

 bildningen ännu vara i någon mån försummad, torde detta ej böra föran- 

 leda, att unga män från sådana orter blifva tvungna att genom privat under- 

 visning öka sina kunskaper i vissa ämnen för att vinna inträde vid statens 

 skogsskolor. Privat bättre ledning vid utbildning i sådana folkskolans ämnen 

 torde ej kunna erhållas, där folkskolebildningen är försummad, hvarför yng- 

 lingar från sådana orter skulle blifva utestängda från skogsskolan. Flera 

 exempel hafva visat, att lärjungar vid skogsskola, hvilka från början varit i 

 följd af försummad skolgång mycket svaga i teoretiska kunskaper, kunnat 

 äfven i sådana ämnen som modersmålet och matematik, hvilka för praktiska 

 lifvet äro af synnerligen stor betydelse, erhålla så goda kunskaper, att de 

 efter genomgången kurs vid skogsskola snart nog satts att sköta privata be- 

 fattningar med själfständig räkenskapsföring. Att härför krafts särskild be- 

 gåfning och förmåga att idka själfstudier, torde ej behöfva nämnas, då skogs- 

 skolans kurs omfattar allenast ett år. 



Bättre rustade för det praktiska lifvet skulle tvifvelsutan dessa lärjungar 

 blifva, om kursen vore längre, eller om skogsskolan finge en fortsättnings- 

 kurs. Det senare vore lättast alt realisera, emedan i sådant fall allenast ett 

 par fortsättningsskolor behöfde inrättas, vid hvilka de från skogsskola utexa- 

 minerade lärjungar, som i teoretiskt och praktiskt afseende visat håg och 

 fallenhet för yrket, kunde, om de så önskade, erhålla ökade kunskaper. 

 Såsom ytterligare villkor för rätt till inträde vid sådan fortsättningsskola torde 

 emellertid böra föreskrifvas, att den från skogsskola utexaminerade lärjungen 

 skulle under minst ett år hafva ägnat sig åt praktisk verksamhet i skogshus- 

 hållning, men tillika, att inträde vid fortsättnigskursen ej vunnes senare än 

 tre år efter afslutad skogsskolekurs. Det förra afsåge att gifva praktisk stadga 

 åt hans kunskaper, det senare att hindra de förvärfvade teoretiska kunskaper- 

 nas aftagande före inträdet vid fortsättningskursen. 



Tvenne skogsskolans fortsättningskurser borde anordnas, en för Norrland 

 — helst i mellersta Norrland — och en för landet söder om Norrland. Till 

 fortsättningskursen torde på hvartdera stället böra beredas plats för omkring 

 20 lärjungar. Likasom vid skogsskolorna torde vid fortsättningskursen stipen- 

 dier kunna tilldelas medellösa lärjungar till bestridande af de hufvudsakliga 

 kostnaderna för vivre under kursen, på det dessa ej må vara hindrade 

 genomgå densamma. 



