SKOGSUNDERVISNINGSKOMMITTENS FÖRSLAG. T,^^ 



skilda slag af skogsundervisningsanstalter, hvarvid styrelsen anser sig böra 

 börja med skogsskolorna. 



Mot de sakkunnigas förslag rörande dessa skolor har domänstyrelsen 

 endast följande att anmärka. 



För undervisningens bedrifvande vid skogsskola bör, förutom hvad de 

 sakkunniga föreslagit, finnas dels plantskola dels skjutbana, det senare dock 

 under förutsättning, att skytteförenings, eller annan allmän skjutbana ej är så 

 närbelägen, att den kan utan tidsförlust af lärjungarna begagnas. 



I den undervisning, som vid skogsskola skall meddelas, ingår nämligen 

 äfven plantskoleskötsel och jaktvård, hvarjämte bevakare enligt instruktionen 

 för skogstaten är skyldig beflita sig om utrotande af skadliga rofdjur. Nödiga 

 förutsättningar härför äro enligt styrelsens mening, att lärjunge skall vara i 

 tillfälle praktiskt deltaga i de vid skötseln af en fast plantskola förekommande 

 arbeten samt att han skall erhålla öfning i skjutkonst. För särskildt det se- 

 nare visar flertalet lärjungar i regeln så stort intresse, att de själfmant på le- 

 diga stunder öfva sig däri, om närbelägen skjutbana finnes. Jaktvården kräf- 

 ver ock en viss grad af skjutskicklighet för att kunna freda det nyttiga ville- 

 brådet för dess fiender bland däggdjur och fåglar. 



Undervisning i sötvattensfiskar och fiskevård anser styrelsen, på sätt de 

 sakkunniga föreslagit, önskvärd; men den torde endast i undantagsfall kunna 

 meddelas af nuvarande skolföreståndare, i hvilkas utbildningskurs fiskevård 

 icke ingått. Tillsvidare vore därför lämpligt att, där så erfordrades, kunna 

 för ändamålet få disponera fiskeritjänsteman, hvilken dock i så fall torde 

 böra härför beredas ersättning af till skogsundervisningen anvisade medel. 



Lärjunges ålder vid inträde vid skogsskola är nu bestämd till minst 20, 

 högst 30 år. Dessa åldersgränser hafva de sakkunniga i sitt förslag sänkt 

 med två år. Häremot hafva ett flertal anmärkningar uttalats i de till ärendet 

 hörande utlåtanden, hvarvid erinrats bland annat, att en yngling vid 18 års 

 ålder i regel ej vore tillräckligt utvecklad i kroppsHgt afseende för att kunna 

 väl tillgodogöra sig skogsskolans undervisning i praktiska arbeten. De sak- 

 kunnigas förslag innehåller emellertid, att de lärjungar, hvilkas ålder under- 

 stege 20 år, skulle vid ansökan om inträde vid skogsskolan bifoga visst in- 

 tyg om kroppslig utveckling. Anmärkas kan likväl, att lärjunges deltagande 

 i skogsarbeten under minst ett år kan vara af tvifvelaktigt värde, om hans 

 ålder därunder varit allenast 17 år, hvarför minimiåldern torde böra något 

 höjas. Åldersgränsen 20 år är emellertid ej lämplig, enär en yngling vid 

 denna ålder har att under det följande året fullgöra första årets värneplikt, 

 hvilket ej kan ske under det han vistas vid skogsskola. Med hänsyn till 

 hvad nu anförts torde minimiåldern för inträde vid skogsskola böra bestäm- 

 mas till 19 år. Mot den af de sakkunniga föreslagna maximiåldern för in- 

 träde vid skogsskola har styrelsen intet att invända. 



Enligt de sakkunnigas förslag till stadgar för skogsläroverken skulle lär- 

 jungar vid skogsskola antagas af vederbörande inspektör och föreståndare. 

 Detta synes innebära någon otydlighet, enär, om de ej äro eniga, endera 

 af dem måste vara bestämmande. Tillika torde det innebära en onödig om- 

 gång att härvid uppdraga afgörandet åt inspektören. Någon olägenhet har 

 nämligen ej försports däraf, att lärjungar antagas af skolföreståndaren ensam. 

 Äfven framgent torde därför ett sådant förfarande kunna tillämpas. Däremot 

 bör det tillkomma inspektören att årligen granska föreståndarens förfarande 



