336 DOMÄNSTYRELSENS YTTRANDE ÖFVER 



i hvilket afseende styrelsen får hänvisa till sitt här nedan intagna förslag till 

 ändring af vissa § § i dessa stadgar. 



Uet af de sakkunniga föreslagna skogsläroverket har föranledt dem, som 

 yttrat sig i ärendet, att häremot framställa ett flertal anmärkningar och ganska 

 allmänt yrka, att denna läroanstalt icke måtte komma till stånd. Sålunda 

 har föreståndaren för Ombergs skogsskola ansett läroverket hvarken behöfligt 

 eller i stånd att lämna sådan undervisning, som vore erforderlig för utöf- 

 vande af skogsförvaltning. Föreståndarna för Klotens, Hällnäs, Bispgårdfens, 

 Grönsinka, Bjurfors, Hunnebergs och KoUeberga skogsskolor hafva likaledes 

 ansett läroverket icke böra komma till stånd. Ej heller någon af de öfver- 

 jägmästare, som i ärendet sig yttrat, har tillstyrkt dess inrättande. Endast 

 skogsinstitutets lärarkollegium och t. f. föreståndaren för Skogshalls skogsskola 

 hafva uttalat sig för skogsläroverket. 



För egen del anser domänstyrelsen en allenast ettårig kurs, byggd på 

 realskoleexamens bas, vara alldeles otillräcklig för det därmed afsedda ända- 

 målet, äfven om praktik i skogshushållning under omkring två år skulle före- 

 gå kursen vid skogsläroverket. Praktiken måste nämligen blifva synnerligen 

 ojämn och tarfva komplettering, som under den föreslagna ettåriga kursen 

 vid läroverket ej kan hinna meddelas, i all synnerhet som kursen därstädes 

 hufvudsakhgen skulle vara ägnad åt inhämtandet af teoretiska kunskaper. 

 I fackämnen komrae denna kurs att omfatta hvad som ingår i undervisnin- 

 gen vid skogsskolorna jämte något däröfver under tider, som vid skogsskolorna 

 äro ägnade dels åt praktiska arbeten dels åt vissa elementarämnen, såsom 

 svenska språket, matematik och skönskrifning. Man får dock ej vänta sig 

 mycket af en lärotid af allenast ett år, och det innebär en allvarlig fara för 

 skogshushållningen att lägga viktiga åligganden i deras händer, som erhållit 

 en så svag utbildning, att deras arbeten skulle blifva ett osäkert trefvande 

 bland det rätta och orätta. 



Staten torde fördenskull ej böra inrätta det af de sakkunniga föreslagna 

 skogsläroverket och sålunda kunna undvika de afsevärda kostnader, som skulle 

 vara förenade med upprätthållandet af denna läroanstalt, hvars ettåriga kurs 

 skulle, om byggnadernas värde och underhåll till fullo uppskattades, komma 

 att för hvarje elev uppgå till omkring ettusenfemhundra kronor. 



Den mellanklass af skogstjänstemän, som de sakkunniga antydt böra 

 inom skogsstaten inrättas, skulle sannoUkt medföra större olägenheter än för- 

 delar. Det har anmärkts, att den skulle göra skogsförvaltningen mera kom- 

 plicerad än hvad för närvarande vore fallet. Domänstyrelsen anser sig tillika 

 böra framhålla, att tjänstemän at denna mellanklass, som dock vore att hän- 

 föra till så kallade ståndspersoner, finge en rätt svår ställning, om deras af- 

 löning skulle blifva lika med de nuvarande assistenternas och sålunda af- 

 sevärdt mindre än de ordinarie jägmästarnas. Aflöningen innebure i sådant 

 fall icke existens minimun för en sådan person med familj enhgt lefnadsvanorna 

 i det hem, hvarifrån han utgått, i all synnerhet om hans familj innehöUe 

 ett flertal barn. Mellanklassen skulle därför tvifvelsutan blifva en härd för 

 missnöje, på samma gång som anställandet af denna mellanklass såsom or- 

 dinarie tjänstemän högst väsentligt komme att minska antalet af de extra 

 ordinarie tjänstemän inom skogsstaten, som aflagt fullständig examen vid 

 skogshögskolan och därefter anställts såsom assistenter, taxatorer, biträdande 

 jägmästare o. s. v., ur hvilkas led statens ordinarie revirförvaltare skulle 



