3 70 FRÅN SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS DISKUSSIONSAFTON D. 5 NOV. 1908. 



Ännu mera tveksam än beträffande styrelsen stode talaren inför frågan 

 om den praktiska kursen. Efter mötena i somras i Jönköping m. fl. ställen 

 började han luta åt att bibehålla skogsskolorna. Talaren ville därför biträda 

 en stor majoritets inom skogsstaten åsikt att de förberedande skogsskolorna 

 bibehållas. Dock borde rektor vid högskolan vara inspektor för desamma 

 för att kunna förhindra onödig dubbelläsning. Genom bibehållandet af de 

 förberedande skogsskolorna kunde också den teoretiska undervisningen vid hög- 

 skolan förlängas med en månad årligen. Äfven om det ej blefve i enhetens 

 tecken, ville talaren således ställa sig på reservanternas i domänstyrelsen sida. 



Vidare vore talaren mycket tveksam gentemot domänstyrelsens förslag 

 att medgifva inträde vid högskolan för icke studenter. Förslaget omkuUkas- 

 tade allt, hvad man hittills tänkt sig såsom grunden för en högskola och för 

 befattningars erhållande. Studentexamen vore ju en mogenhetsexamen, som 

 gåfve kompetens för utbildning för det praktiska lifvet och hade såsom sådan 

 århundrades prejudikat. Vinden blåser emellertid i riktning att släppa fram 

 förmågorna, och då ville ej talaren ställa sig i vägen härför. Det vore bättre 

 för skogarna, att allmogesonen kan genom sitt goda hufvud och energi arbeta 

 sig fram än att den utexaminerade realskoleeleven skulle efter i-årig kurs 

 kunna komma att förvalta skogar. 



Talaren betonade vidare, att skogvaktarna voro ovanligt präktigt folk 

 och hade god utbildning. Emellertid kunde en fortsättningsskola aldrig skada, 

 om statsverket ville bekosta den. 



Talaren hade afstått från att yttra sig vid mötet i våras, men ville nu 

 ingå i svaromål. 



Lektor Starbäck hade citerat byråchefen af Zelléns utredning om en 

 tänkbar afkastning af Sveriges skogar med 54 mill. kbm. samt tillagt, att 

 han ej trodde att vid mötet vore platsen att tvista om, hvad som vore lämp- 

 ligt att citera eller ej. Följden hade dock strax visat sig. Så snart betän- 

 kandet kom ut, stod i en tidning att läsa: »Ingen fara med vår ställning 

 som virkesproducerande och virkesexporterande nation.» Detta bevisade väl 

 faran af en siffra, som vore alldeles omöjlig att uppnå. — Lektor Starbäck 

 hade i en not särskildt klandrat talaren, att han ensam från skolföreståndarna 

 begärt vissa upplysningar. Talaren hade emellertid kommit att tänka på en 

 dylik förfrågan så sent, att kommittén, hvars arbeten voro långt framskridna, 

 ej kunnat utsända sådana frågor. 



Bvrärlicfen Öiieiiblad. Den föregående talaren gjorde skillnad mellan å 

 ena sidan allmogemän, som gått genom skogsskola, och å andra sidan personer, 

 som genomgått del af läroverk. Sådan skillnad behöfde ej göras Båda kunde 

 gå samma väg, fastän de senare ginge fram pä kortare tid. 



Beträffande den omnämnda höga produktionssiffran, trodde talaren, att man 

 hälst ej borde yttra sig med bestämdhet härom hvarken för eller emot. Ansåg 

 emellertid ej osannolikt, att man i en framtid skulle komma till en sådan 

 högre produktion. Föranleddes därtill vid tanken på förefintliga möjligheter 

 att utveckla skogshushållningens intensitet. Erinrade därvid om den höjning 

 af sädesproduktionen, som uppdragandet af ändamålsenliga kulturraser inom 

 sädesodlingen haft till följd. I en framtid kunde vi kanske hafva att arbeta 

 med utvalda raser äfven af skogsträd. För närvarande kunde emellertid ej 

 några säkra beräkningar göras om vår skogsproduktion i en framtid. Endast 

 framtiden själf kunde besvara denna fråga. 



