DISKUSSION. 



371 



Lektor Starbäck fann sig uppfordrad att redan i debattens början begära 

 ordet tillföjd af öfverj äg mästare Wallmos erinran emot de sakkunnigas ma- 

 joritets handlingssätt, hvilken erinran bemöttes och vederlades. 



Beträffande domänstyrelsens yttrande i undervisningsfrågan, bad talaren 

 först få gifva uttryck åt sin stora glädje öfver, att så stor del af de sak- 

 kunnigas förslag godtagits och befunnits värdt att läggas fram till fortsatt 

 pröfning. 



I fråga om skogshögskolan i domänstyrelsens utlåtande erinrades, att 

 de sakkunniga ifrågasatt öfverbetyg i vissa specialämnen i studentexamen 

 såsom kompetensvillkor för inträde. Denna bestämmelse hade domänsty- 

 relsen tagit bort. Detta föranledde emellertid ett behof af omarbetning af 

 undervisningsplanen vid skogshögskolan. De sakkunniga hade nämligen före- 

 slagit dessa öfverbetyg för att inbespara en del undervisning vid högskolan 

 i grundläggande ämnen och sålunda endast i afsikt att på bästa möjliga sätt 

 utnyttja undervisningstiden. Den invändning, som gjordes häremot genom 

 hänvisning på det nuvarande stora antalet sökande med utmärkta student- 

 betyg, vore endast delvis berättigad, då ingen visste, att detta goda för- 

 hållande skulle komma att bestå äfven framdeles. Det vore dessutom af 

 vikt, att ynglingarna så tidigt som möjHgt bestämde lefnadsbana och en 

 specialisering af studierna redan i gymnasiet önskvärd. 



Den väsentliga skillnaden mellan domänstyrelsens yttrande och de sak- 

 kunnigas förslag återfanns vid den väckta frågan om inrättande af ett sär- 

 skildt skogsläroverk. Erkände vidsyntheten i domänstyrelsens förslag att er- 

 sätta detta skogsläroverk med en fortsättningskurs efter skogsskolan och fram- 

 höll därvid särskildt den förtjänsten hos detta förslag, att lärlingen vid skogs- 

 skolan erbjudits tillfälle att fullfölja sina studier äfven vid skogshögskolan. 

 Men några erinringar däremot vore likväl att göra. 



Man hade sagt, att denna fortsättningskurs skulle blifva så billig vid 

 jämförelse med skogsläroverket. Påpekade, att frågan gällde två fortsättnings- 

 skolor, hvardera dragande i årlig kostnad 14,100 kr., tillhopa alltså 28,200 

 kr., förutom kostnaderna för uppförande och underhåll af byggnader. Dessa 

 byggnader hade beräknats till 10,000 kronor för hvardera skolan utöfver 

 kostnaderna för erforderliga byggnader vid skogsskola. Dessa senare kost- 

 nader kunde talaren ej för tillfället uppskatta, men såg sig likväl förvissad 

 om, att kostnadsfrågan vid jämförelse mellan förslagen om fortsättningsskolor 

 och skogsläroverk ej skulle visa sig till fördel för fortsättningsskolorna. 



Inför de sakkunnigas majoritet hade emellertid vid behandhngen af 

 frågan om skogsläroverket det viktigaste varit tillvaron af en realskola och 

 önskvärdheten af att öppna möjligheter till skogsmannabildning och fram- 

 komst på skogsmannabanan äfven för de goda krafter, som årligen i så stort 

 antal gingo ut i lifvet från denna skola. Erinrade om hvilka stora förhopp- 

 ningar man ställt på denna realskoleexamen. Ville äfven påminna om kungl. 

 propositionen till 1908 års riksdag om inrättande af mellanskolor mellan 

 folkskolan och realskolan. Det uppslag, som denna kungl. proposition 

 innefattade, hade tiden för sig och skulle förvisso snart nog vinna riks- 

 dagens gehör. Dessa mellanskolor skulle tillföra realskolan en ännu större 

 betydelse. Vågade man verkligen negligera denna realskola, då man vore 

 i färd med att ordna skogsundervisningen för en längre framtid? 



Om domänstyrelsens förslag om fortsättningskurs vunne gehör, skulle det 



