372 FRÅN SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS DISKUSSIONSAFTON D. 5 NOV. 1908. 



Säkerligen visa sig, att realskoleexamen måste beaktas; och talaren vore 

 därföre ej afgjord motståndare till detta förslag. Man frågade sig nämligen, 

 huruvida den, som genomgått realskola och ej hade råd att taga studentexamen 

 för vidare befordran genom skogshögskolan, skulle tvingas att genomgå skogs- 

 skola, för att vinna inträde i fortsättningskursen. Vore det ej önskvärdt att 

 bevilja dessa med realskoleexamen dispens från skogsskolan? Förmodade 

 detta vara möjHgt, äfvensom att regeringen skulle vid eventuellt upptagande 

 af domänstyrelsens förevarande förslag tillse, att något stadgande i syfte att 

 tillvarataga realskoleexamens intresse inflikades. Resultatet blefve kanske, 

 att flertalet elever i fortsättningskursen härstammade från realskolan. 



Det gagn, domänstyrelsen åsyftat med dessa fortsättningskurser, och de 

 sakkunnigas syfte med skogsläroverket voro i så måtto enahanda, att båda 

 skulle tillföra såväl enskilda som staten lämpliga ledande arbetskrafter. Do- 

 mänstyrelsen hade anfört betänkligheter mot den mellanklass af tjänstemän i 

 skogsstaten, som de sakkunniga tänkt sig erhålla från skogsläroverket. För- 

 valtningen skulle blifva mera komplicerad, sade man. Kunde ej förstå detta, 

 då inrättandet af ytterligare en mellanklass tjänstemän ej innebure inrättandet 

 af ytterligare en instans vid pröfning af förvaltningsärenden, utan endast 

 vore att betrakta såsom en direkt vinst af lefvande kraft, särskildt lämpad 

 att omhändertaga vissa arbeten. Domänstyrelsen hade äfven befarat, att 

 denna mellanklass från skogsläroverket skulle blifva en härd för missnöje 

 tillföljd däraf, att dessa lägre tjänstemän hade större anspråk på aflöning 

 än som rimligen kunde uppfyllas. De hade ju i de flesta fall uppvuxit under 

 mycket gynnsamma lefnadsförhållanden. Ej heller denna invändning kunde 

 godtagas, då man i vårt dagliga lif såg så många exempel på mellanklass- 

 aflöningar för män af ifrågavarande ursprung. Hänvisade på de centrala 

 ämbetsverken, där många tjänstemän aldrig lyckades komma öfver i:sta lönegra- 

 den. De lägsta tjänstemännen hade mången gång mindre aflöning än betjänte. 



Ett yttrande af domänstyrelsen i ifrågavarande sammanhang ansåge ta- 

 laren olyckligt, nämligen att de extra tjänstemännens antal borde vara afse- 

 värdt större än de ordinaries. Vid val af ordinarie tjänsteman skulle däri- 

 genom ett stort antal sökande finnas att välja på. Bättre vore att låta dug- 

 lighet gifva rask befordran, hvarigenom antalet extra kunde nedbringas. Äf- 

 ven från en annan s^mpunkt vore detta yttrande mindre lyckligt. Den stora 

 löneregleringskommittén hade framlagt en princip i fråga om behofvet af extra 

 tjänstemän, som säkerligen äfven lämpade sig såsom grund för bedömandet 

 af samma fråga inom skogsstaten nämligen »att extra ordinarie tjänstemän 

 må endast i mån af yppadt behof antagas.» 



Behofvet af extra tjänstemän erkändes af kommittén men ej i större antal 

 än ordinarie. I den kår talaren tillhörde hade man tvärtom med framgång 

 arbetat på att i största möjliga utsträckning afskaffa de extra tjänsterna. 



Slutade med att påvisa domänstyrelsens tillstyrkan i hufvudsak till de 

 sakkunnigas förslag om skogshögskola, hvilken enighet innebure en ljus för- 

 hoppning om framgång för detta förslag. 



Forsimäsiare^ Modin. De sakkunniga ha i sitt förslag lagt skolundervis- 

 ningen på 3 skilda plan med studentexamen, realskoleexamen och. folkskolan som 

 förutsättningar, nämligen i skogshögskolan, skogsläroverk et och skogsskolorna. 



* Som talaren framsade sitt anförande efter manuskript har detta inlägg blifvit det 

 enda, som kunnat fullständigt återgifvas. Red. 



