DISKUSSION. 



377 



skiljaktigheter i åsikterna, som ännu föreligga. Beträfifande själfva högskolan 

 vore dessa rätt små och i vissa fall äfven beroende på missförstående af de 

 sakkunniga. Talaren nämnde sålunda med anledning af byråchefen Meves' 

 reservation att det nog alltid varit de sakkunnigas mening att öfverassi- 

 stenten skulle inhämta resp. assistenters mening vid betygssättning i den för- 

 beredande kursen, äfven om det kanske ej nog skarpt framhållits i förslaget. 



Vidare rådde någon meningsskiljaktighet beträffande fordran på öf- 

 verbetyg för inträde vid skogsinsitutet. Att sådana dock med den föreslagna 

 undervisningsplanen vore nästan nödvändiga hade lektor Starbäck nyss visat. 

 Det vore egentligen blott två frågor som hotat att blåsas upp till strids- 

 frågor af första rang. Den ena gällde särskild styrelse för undervisnings- 

 anstalterna. Som emellertid nu Domänstyrelsen gått med på särskild styrelse 

 för högskolan, bör väl denna fråga anses afgjord, och beträffande de små 

 meningsskiljaktigheter, som rådde beträffande sammansättning af högskolans 

 styrelse och vore talaren öfvertygad att K. M:t nog skulle komma tillrätta 

 med dem. 



Enhgt domänstyrelsens förslag skulle visserligen skogsskolorna ej lyda 

 under den särskilda styrelsen. Det vore kanske bäst om domänstyrelsens för- 

 slag i detta afseende följdes, och man finge se, huru en särskild styrelse 

 fungerade och om det vore skäl att sedermera helt öfvergå till sådan. 



Beträftande den förberedande kursen, framhöll talaren, att de sakkunniga 

 upptagit densamma utan större entusiasm. Reservanternas inom domänstyrel- 

 sen påståenden tarfvade dock vederläggning. Såsom generaldirektör Freden- 

 berg redan framhållit gällde det huruvida kursen skulle utsträckas eller afkor- 

 tas. I våra dagar vore det dock mer än förr en ovillkorlig skyldighet att 

 se till, att ungdomen kommer ut i tid. Ett år skulle nämligen gå förlorat 

 enligt reservanternas förslag. Dessa hade nämligen förbisett de stadganden, 

 som finnas att exercistiden både kan flyttas framåt eller tillbaka. Den får 

 ske vid såväl i g som 2 2 år. Alla böra därför kunna lyckas att förlägga sin 

 värnplikts fullgörande till året efter den förberedande kursen och häri- 

 genom vunnes en fördel både för staten och den enskilde. Af en ej publi- 

 cerad exprosé, som de sakkunniga uppgjort, framginge föröfrigt att de enda 

 egentliga praktiska arbeten, som ginge förlorade för eleven under den 5^2 

 månader långa förberedande kursen, vore kulturarbeterna på våren. Detta 

 vore visserligen en brist, men den kunde ersättas vid högskolan. Det vore 

 alltså en plikt att göra den förberedande kursen kort. Det låge alltid obe- 

 hag i gallringen af elever, men detta obehag blefve större enl. reservanter- 

 nas förslag därigenom att gallringen skulle ske 2:ne gånger. Vidare behöf- 

 des det ytterligare byggnader för en förberedande kurs sådan reservanterna 

 tänkt sig den. De sakkunnigas förslag i bygguadsväg vore nämligen ej upp- 

 rättadt efter vanliga normalplaner, utan i sparsamhetens tecken. Det vore 

 därför klokt och riktigt om domänstyrelsens förslag accepterades i denna 

 punkt. 



Talaren öfvergick härefter till den egentliga stora stridsfrågan, om en 

 mellanskolas berättigande. Från olika håll hade framställts förslag om dylik 

 mellankurs och alla hade ju i själfva verket utmynnat i önskan af en mel- 

 lanskola, vare sig den utgjordes af fortsättningskurser eller skogsläroverk. 

 Mot den starka kritiken af det senare stode talaren därföre tämligen okäns- 

 lig. I ett afseende vore dock kritiken berättigad, då det sades att de sak- 



