DISKUSSION. 381 



nåden ringa mellan högre och lägre kursen och endera — skogshögskolan 

 eller läroverket — förlorar sitt existensberättigande. 



Det kan verkligen tänkas en lösning för dem, som nödvändigt vilja an- 

 vända realskolisterna vid skogsbruket, och det är att lägga denna examen 

 som grund för allas skogsutbildning men i så fall med mycket längre utbild- 

 ning än vid skogsläroverket. Och så ifrigt hafva de sakkunniges majoritet 

 och andra framhållit lägre kursens nödvändighet och duglighet, att vi kanske 

 till sist få ett sådant förslag i riksdagen. 



()fr('r/()'o)H(isf(7n-ii Wallmo hade knappast något att tillägga till jägmästare 

 Welanders senaste ytrande. Det vore en diskussion om påfvens skägg denna 

 om utnyttjandet för skogsvården af de 3 olika grundläggande undervisnings 

 planen, så snart man ej klargjort för sig meningen med de olika befatt- 

 ningar, som skulle beklädas af från olika utbildningsstadier utgångna per- 

 soner. När de sakkunnigas majoritet talat för bibehållande af den lägre 

 kursen, hade önskvärd klarhet i nyssnämnda afseende ej presterats. Innan 

 vi stiftade en ny kår, vore det viktigt att göra reda för, hvilka krafter verk- 

 ligen behöfdes. Hänvisade till sin reservation. 



Skog skötes lämpligen af skogsförvaltare, arbetsledare och arbetare. 

 Skulle lägre kursens elever gå ut såsom ledare af förvaltning eller enbart 

 såsom arbetsledare? De sakkunnigas majoritet sade, att de skulle vara kom- 

 petenta att leda mindre förvaltning. j\len voro de kompetenta att handhafva 

 förvaltning af enskild skog, vore deras kompetens för statsskogsförvaltning 

 äfven ådagalagd. Ty konsten att sköta skog vore ej beroende af olika ägare 

 till skogen. I enskild tjänst erfordrades t. o. m. större skicklighet vid sko- 

 gens handhafvande än i statstjänst, enär vid den enskilda skogsförvaltningen 

 i regel saknades motsvarighet till hvad statens skogsförvaltare ägde uti 

 stödjande och kontrollerande öfverjägmästare och hushållningsplaner. Den 

 privata skogstjänstemannen hade i allmänhet ingen kontroll öfver sig. Dispo- 

 nenten förstode sig ej på skogsskötsel i vanliga fall och ej heller ginge han 

 ofta i skogen. Vore det därför nyttigt att dessa »lägrekursare» kommo ut 

 såsom ledare af skogsförvaltningar? Om så vore, behöfdes ingen skogshög- 

 skola. Då talaren vore öfvertygad om, att denna skogshögskola mycket väl 

 behöfdes för erhållandet af verkligt dugliga skogsförvaltare, hade han därmed 

 äfven framlagt sin mening om lägre kursens existensberättigande. Skogs- 

 skolan jämte de nu föreslagna fortsättningskurserna fyllde behofvet af bi- 

 träden åt skogsförvaltarna. 



Betonade hurusom de svar, som herrar skogsskoleföreståndare afgifvit 

 å talarens förut omnämnda fråga till dem om från respektive skolor utgångna 

 skogvaktares lämplighet såsom ledare för vanligen förekommande skogsarbeten 

 gifvit vid handen att 40^ — 90 % af dessa från skogsskolor utexaminerade 

 voro vuxna uppgiften att på egen hand leda våra vanliga skogsarbeten men 

 under skogsförvaltares uppsikt och kontroll. Skogsskolorna lämnade således 

 erforderliga krafter för de arbeten, som de sakkunnigas majoritet afsett för 

 från lägre kursen utexaminerade, om man bortsåge från förutnämnda enligt 

 talarens mening för »lägrekursare» alltför kräfvande förvaltande arbete. Det 

 borde väl ej sättas i fråga, ait man skulle använda dyrbarare arbetskraft än 

 behofvet kräfde. 



I likhet med jägmästare Welander ville talaren försäkra, att någon som 

 helst konkurrensafund ej förestafvat hans inlägg emot den lägre kursen. P'ör 



