DISKUSSION. 383 



kurs eller hvad talarna ville kalla den — en förvaltareskola. I spetsen för den- 

 samma borde ställas en driftig och duglig förvaltare, som helst borde ha genom- 

 gått skogshögskolan. Han skulle lära eleverna sköta flottning och drifning 

 m. m. samt framför allt lära dem att sköta folk. Så borde vid en dylik 

 skola finnas en person, som undervisar i skogsvård, en som meddelar under- 

 visning i lagkunskap och författninaar samt slutligen kanske också en extralä- 

 rare i botanik och geologi. På så sätt skulle erhållas dugligt folk för den 

 enskildes behof. För inträde borde fordras realskoleexamen, men äfven skick- 

 liga lärjungar från skogsskolorna skulle kunna vinna inträde därstädes. Det 

 vore bättre att före inträdet fordra någon slags examen än sådan undervisning, 

 som doktor Gunnar Anderson föreslagit första terminen. Förvaltareskolan borde 

 af sparsamhetsskäl förläggas till Stockholm. Nödiga byggnader och samlingar 

 m. m. blefve lättare att åstadkomma i samband med högskolan. Annars 

 kunde talaren vara med om att lägga den hvar som helst, i Falun eller 

 annorstädes. 



Disponenten Thunherg. Vid bedömandet af lägre kursens rätt att vara till, 

 vore den enda rätta synpunkten enligt en föregående talare den. att vissa 

 behöfliga platser skola fyllas Trodde, att man därvid äfven finge tillägga, 

 att dessa platser skulle besättas med de mest kompetenta krafterna. Om hög- 

 skolan alltid gåfve det bästa i detta afseende, vore ju lägre kursen från denna 

 synpunkt obehöflig. Erfarenheten från den nuvarande lägre kursen hade emel- 

 lertid visat, att äfven denna lämnat en del af de bästa förmågorna, bättre 

 förmågor än åtminstone några af högre kursens. 



Ville instämma i jägmästare Ekmans yttrande om den olika utbildning, 

 som den ena och den andra befattningen kräfde. Den ena fyllde ett behof, 

 den andra ett annat. 



Beträffande konkurrensen i praktiska lifvet mellan de olika kursernas 

 män ville talaren framhålla, att icke heller »lägrekursarna» leddes af något 

 egoistiskt motiv, när de talade för lägre kursens bibehållande, ty de, som 

 nu genomgått lägre kursen, hade gifvetvis fördel af, att kursen nu slopades, 

 då konkurensen lägrekursarex emellan därigenom uppenbarligen inskränktes. 



Betonade gentemot lektor Starbäck, att han (talaren) alltid varit emot 

 det föreslagna skogsläroverket, för den kortare undervisningstidens och för- 

 läggningsortens skull. Kunde ej förstå, hvarför icke docenterna vid högsko- 

 lan skulle kunna föreläsa för lägre kursen. 



Instämde i lektor Starbäcks önskan att högskolan och lägre kursen 

 borde vara helt åtskilda. Underströk ytterligare lägre kursens större behof 

 af teori än af praktik. 



Ofvetjägtnästaren Hermelin. Som tiden var långt framskriden ville talaren 

 endast se saken beträffande skogsläroverket efter norrländska förhållanden. 

 Staten behöfde här blott förvaltare och arbetsförmän. Förvaltaren erhålles 

 från skogshögskolan och arbetsförmännen från skogsskolorna och fortsättnings- 

 skolorna. Talaren ansåge de senare till stort gagn från statens synpunkt. 

 Härigenom kunde många arbeten, som nu uppdrogos åt jägmästare, anför- 

 tros åt kronojägare med högre bildning. Xu ödslades det mycket med arbets- 

 kraft härutinnan. Hit hörde bl. a. dikningsarbetena. Äfven skulle det rycka 

 upp kronojägarekåren, om tillfälle gåfves till avancement. Statens behof vore 

 sålunda tillgodosedt enligt domänstyrelsens förslag. 



De enskilda hade vanligen en skogschef från skogsinstitutets högre kurs 



