526 SKOGSSKÖTSEL. 



gifvit lika tungt frö och lika stora plantor som hos 20 — 3oåriga träd från 

 samma ställe och fullt så stora frön och plantor som hos 50 — 6o-åriga träd 

 från andra trakter. Förf. har t. o. m. fått några kottar från en Q år gam- 

 mal tall, hvilka gåfvo frön med en vikt hos 1,000 frön af 7,765 gr., då 

 tallfrö i regeln t. ex. i mellersta Sverige endast väger 4 — 472 gram per 



1,000 st. 



G. Sch. 



Skogsbotanik. 



SELIM BIRGER. Om Härjedalens vegetation. Arh'7' för botanik. Bd 



7. X:o ij. Uppsala och Stockholm igoS. 

 SELIM BIRGER. Härjedalens kärlväxter. Utgifven med understöd a 



Kungl. vetenskapsakademien. Stockholm. A. B. Nordiska Bokhandeln' 



(I distribution.) Stockholm 1008. Pris 1,75 kr. 



Författaren har i dessa skrifter på ett förtjänstfullt sätt utfyllt en lucka i 

 kännedomen om vårt lands vegetation. Härjedalen har äfven i botaniskt hänse- 

 ende hört till våra mest förbisedda provinser. Stödd på sina undersökningar som- 

 rarna iQOO och 1903 — 1907 lämnar förf. en ingående skildring af Härje- 

 dalens vegetation. Sedan författaren i korthet redogjort för provinsens kh- 

 luatologiska och geologiska förhållanden, skildras växtsamhällena med hänsyn 

 till samman^^ättning och utbredning. Hvad skogstyperna beträffar öfverens- 

 stämma dessa närmast med dem, som förut i denna tidskrift skildrats från 

 Hamra kronopark. Af tallskogarna skildrar författaren lafrika och mossrika 

 tallmoar samt ljungrika tallskogar. Granskogstyperna äro desamma som i 

 Hamra kronopark, men dessutom tillkomma lafrika granskogar, för hvilkas 

 sammansättning tyvärr ej lämnas någon redogörelse. 



Bland andra mer allmänt intressanta saker i ofvannämnda arbeten må 

 dels framhållas förf:s studier öfver den utomordentligt rika flora, som träffas 

 på skarpa, mot söder exponerade bergssluttningar, sydlutor, dels hans ingå- 

 ende redogörelse för vegetationen och temperaturtorhållandena i sjön Håna 

 vid Lillherrdals by. Denna senare undersökning kan påräkna intresse äfven 

 utanför botanisternas trängre krets, i sitt slag är den den första i vårt land och 

 har ett ej ringa fysiskt-geografiskt värde. Vid redogörelsen för skogsgränsen 

 förekomma en del uppgifter af intresse för skogsmannen. På Hamrafjällets 

 sydsida träffas granbestånd på en höjd af 1005 m. ö. h., den högsta höjd, 

 från hvilken granen är känd i Härjedalen. På QÖo m. finnas bestånd med 

 kottar, på 715 med normalt utbildade frön. På Hamratjället förekomma 

 emellertid endast små bestånd, granskogsgränsen går längre öster ut vid öfre 

 Tansjön. 



I det andra ofvannämnda arbetet lämnar författaren en förteckning af 

 Härjedalens kärlväxter med noggranna lokaluppgifter. 



//. Hn. 



T. IVAR LIRO. Kulturversuche mit finnischen Rostpilzen. Ar/a 



Soc. pro Fauna et Flora fennica. 2g. A> 7. Helsingfors 1907. Tryckt i 

 Kuopio 1908. 



