43 



tygad om, att detta blifvit mycket väl användt, och att kanske resultatet 

 af dessa skogsodlingar blifver långt bättre än i andra fall. Ledande 

 princip vid antagande af anbud om markupplåtelse har varit att i trak- 

 ter, särskildt vanlottade på skogsvegetation, söka åstadkomma samman- 

 hängande komplexer af gammal ljungmark att kläda i skog samt att åt 

 medellösa jordägare lämna hjälp, förutan hvilken marken ännu kanske i 

 årtionden skulle få ligga utsatt för solens och vindarnas uttorkande och 

 försämrande inverkan samt med ljungen som allenahärskande växt. 

 Skogsvårdsstyrelsen har dessutom ansett lämpligt att genom planmässigt 

 anordnade samt noggrant öfvervakade arbeten å dylika öfvertagna mar- 

 ker framalstra växtliga och goda bestånd, hvilka kunna ingifva förtroende 

 för skogsodlingar samt mana till efterföljelse. Det har nämligen på ett 

 och annat ställe inom länet visat sig början till misstro för skogsodlingar, 

 dels till följd af att man inför ögonen haft bestånd uppkomna efter tyskt 

 frö, dels efter oriktigt utförda skogsodlingar. 



Det tredje sätt, hvarpå skogsodlingsarbeten anordnats under året, 

 är genom skogsodlingsföreningar, hvilka till ett antal af ii åtnjutit an- 

 slag från Skogsvårdsstyrelsen, nämligen: 



Tanums östra skogsodlingsförening anslag kr. 8oo: — 



Tanums västra d:o » » 6oo: — 



Fässbergs planteringsförening » » 300: — 



Svarteborgs skogsodlingsförening » » 200: — 



Hjertums d:0 > » 200: — 



Rödbo d:o > » 100: — 



Örgryte södra d:o > » 200: — 



> östra d:o » > 200: — 



Kville d:o » » 400: — 



Tufve d:o » » 200: — 



Björlanda d:o » > 200: — 



Summa anslag kr. 3,400: — 



Efter föredrag af länsjägmästaren under november i Bro och Bra- 

 stad socknar hafva här bildats två nya föreningar, som dock först år 

 1908 träda i verksamhet med anslag från Styrelsen. Ytterligare en för- 

 ening må omnämnas, nämligen »Skogsodlingens vänner» i Uddevalla, 

 som på grund af atf arbetena (utsättandet af 76,800 plantor) bedrifvits 

 å allmän mark, icke kunnat erhålla anslag från Styrelsen. 



Ofvannämnda föreningar använda sina anslag, medlemsafgifter och 

 frivilliga bidrag på så sätt, att lejda och af plantor inöfvade samt öfver- 

 vakade arbetare gå från gård till gård mellan kalmarksägarna, som släppa 

 till ett visst antal egna arbetare utan afgift. På så sätt odlas en icke 

 obetydlig areal, och äro föreningarnas ordförande värda all tack från 



